BRITTISKA GEOGRAFISKA GILLET
Mörkaste Peru. En outforskad, mystisk ödemark.
Inte längre! På uppdrag av gillesbröderna-
- lämnar jag hem och familj för en upptäcktsresa.
Med mig har jag det viktigaste: kartor, mat, klocka och resepiano.
Slutligen bland vegetationen ser jag någonting otroligt:
En alldeles ny björnart.
Dags att ta ett exemplar till museet.
Jag trodde min tid var kommen-
-men björnen räddade mitt liv.
Den visade mig sin värld. I gengäld visade jag vår värld.
Det är ett teleskop... Farfars teleskop.
Försiktigt... Tvål. Man äter inte det.
Smaka på det här. Marmelad.
Bred det på rostat bröd... eller drick det. Finemang!
- London. Min hemstad. - Lon-don.
Det var som... Säg Stratford-upon-Avon.
Jag blev vän med björnarna och döpte dem.
Honan efter min kära, döda mor och hanen efter en exotisk boxare.
Det var dags att återvända och berätta om allt för världen.
Adjö, Lucy! Adjö, Pastuzo!
Om ni kommer till London är ni varmt välkomna.
Jag lärde mig mycket av björnarna men lärde de sig något av mig?
MÅNGA ÅR SENARE
Marmelad!
De är äntligen mogna!
Moster Lucy! Farbror Pastuzo! Gissa...
- God morgon. - God morgon, min orkan.
Varför rusar du in som ett yrväder?
Farbror Pastuzo... de är mogna!
Marmeladdagen!
Din hatt klär mig. Marmeladdagen!
Lugna er. Vi hinner nog.
Klättra försiktigt.
- Tassarna bort från min hatt. - Okej!
Marmelad! På en smörgås finns alla vitaminer och mineraler...
- ...som behövs för en dag. - Otroligt!
Mosters recept är bättre än Upptäcktsresandens.
Vi måste ta med en burk till London.
Lugna dig. Vi har Talat om resan i 40 år.
En vacker dag, Pastuzo...
Varför skulle man lämna en så bra plats?
Du milde tid!
Du skulle ju akta dig. Hit med hatten.
- Men... - Inga men.
Det är dags att ni respekterar mig.
Pinsamt...
...men gott.
Råd till en Londonresande, kapitel 3.
Det är kväll. Ni möter en främling. Hälsa artigt.
- God kväll. - Tala vidare om vädret.
Vilket hundväder.
Londonborna har 107 uttryck för regn.
- Får jag smörgåsen? - Jag behöver den.
En klok björn har en Marmeladsmörgås för nödsituationer.
...regnar småspik. Om ni följer dessa enkla regler-
-är ni som hemma i London.
- Moster Lucy? - Jordbävning!
Ta skydd!
- Moster Lucy! - Fortsätt!
Hur gick det?
Farbror Pastuzo!
Ta skydd!
Farbror Pastuzo!
Pastuzo!
Farbror Pastuzo!
Moster Lucy...
Vad ska vi göra nu?
Göm dig tills du är i London.
- Kommer inte du? - Jag är för gammal och trött.
- Vad ska du göra? - Oroa dig inte för mig.
Jag går till björnarnas åldringshem.
Du ska inte pensionera dig ännu.
Hitta ett nytt hem i London.
Jag känner ingen där. De gillar kanske inte björnar.
Upptäcktsresanden talade om kriget-
- då tusentals barn skickades i säkerhet.
De väntade på stationen med en lapp.
Okända familjer tog hand om dem och älskade dem som sina egna.
Där kan man ta hand om främlingar.
Sköt om dig, min älskllng. Var snäll och artig.
Ha en säker resa!
RESEFFEKTER
Jag hämtar den nu.
- Hej! - Pepe.
LONDONS HAMN
London.
Just ja, snäll och artig...
God morgon! Regnet står som spön i backen.
Konstigt... God dag. Jag behöver ett hem.
Hejsan! Förlåt, jag...
Vet någon var jag kan hitta ett hem?
Vet någon?
Håll alltid ditt bagage under uppsikt.
Saker utan ägare tas bort och kanske förstörs.
Oj då... Hejsan.
Är du hungrig? Jag med.
Den här är endast för nödsituationer.
Var så god då.
Hur gick det så här?
Alla är inte i en nödsituation.
Kan ni inte ge er av?
- Tråkigt! - Det var min tur att välja...
...och jag gillar ullhistoria.
- Vi var tillsammans. - Och lärde oss om ull.
- Trivdes du, stumpan? - Ja, tills du hoppade i sjön.
Så badade man förr i tiden.
- Inte naken. - Jag glömde baddräkten.
Jonathan, sluta hoppa! 7% av barnolyckor sker så där.
- Jag vill bli astronaut... - Du kan bli vad du vill, knatten.
Främlingfara. Titta inte på björnen.
- Han säljer säkert något. - God afton!
Nej, tack.
Oj då.
Jag måste göra något fel.
- Hejsan. - Mary!
Hejsan.
- Det vräker ner, eller hur? - Ja...
Mamma!
Borde inte du vara hemma?
Ja, men jag har inte hittat nåt ännu.
- Var är dina föräldrar? - De är döda. Jag har en moster.
- Var är hon? - I Peru. På björnåldringshemmet.
- Hur kom du hit? - Jag åkte i en livbåt.
- Jag åt Marmelad. Björnar gillar det. - Jag visste inte att björnar kan Tala.
Jag är en sällsynt björn.
- Nu då? - Jag kanske sover i soptunnan.
- Så ska det låta. Vi går. - Pappa!
- Kan vi hjälpa dig? - Ja, tack.
- Det är väl inte till besvär? - Inte alls.
- Eller hur, älskling? - Inte alls.
Det här är jättegott.
Vad heter du?
- Har björnar namn? - Så klart.
Mitt namn är...
Ursäkta?
Just det.
Nu kan du säga det.
Från bakdelen av halsen.
Herr Brown, nu var ni oartig.
- Äntligen! - Vänta...
- Hämtar någon honom? - Han kommer hem till oss.
- Jonathan, sluta. - Vi kan inte lämna honom.
- Han är inte vårt ansvar. - Björnen behöver vår hjälp.
Bara en natt. Sen tar någon honom.
Okej.
- Ursäkta... - Hej.
- Jag vet inte vad du heter. - Mitt björnnamn är svårt att uttala.
vill du ha ett engelskt namn?
Hurdant engelskt namn?
- Titta, Henry. Det är perfekt! - "Ketchup"? "Björnen Ketchup"?
- Nej, Paddington! - Paddington?
På-dding-ton. Paddington!
Förlåt! Jag gillar namnet.
Paddington, vill du följa med oss hem?
London är en plats för mej
London är så vacker hej.
Frankrike och Amerika är bra.
Indien, Asien, Australien, o ja
London är en plats för mej
London är så vacker hej.
- Vad tog du för väg? - Björnen är i London för första gången.
Jag visade sevärdheter. Det borde ha kostat mer.
Gaska upp dig!
älskling, har du nycklarna?
Kom, Paddington.
Det här är en underbar plats!
Jag trodde att jag skulle bli hemlös men nu... Moget.
Här trivs jag säkert. Tack.
- Du får inget hem. - Det är bara i natt.
När en ung person kommer till landet flyttar han inte in hos första bästa.
- Du behöver en vårdnadshavare. - En vuxen, som tar hand om dig.
Som ni?
Kanske det.
- Men ändå inte ni? - Normalt är det en bekant.
- Tänk om man inte har bekanta? - Staten ordnar ett ställe åt dig.
Ett barnhem?
BARNHEM
Inte det.
Det finns anstalter för unga vars föräldrar har gått bort.
ANSTALT FÖR BORTGÅNGNAS BARN
Upptäcktsresanden då? Han besökte oss i mörkaste Peru.
Vad heter han? Du kan åka genast.
Jag vet inte hans människonamn. Vi kunde inte så mycket engelska.
Vi kallade honom...
Det kan inte finns många. Vi hittar honom.
Utan namn blir det svårt.
Klä på er pyjamasen.
Jonathan... gå.
- Vi hittar honom. - Tack.
Ska vi titta i uppslagsboken?
- Eller vill du fräscha upp dig? - Ursäkta?
vill du använda tvättrummet? De flesta vill det efter en lång resa.
Om det är så, då vill jag göra det.
- Upp för trapporna. - Just det...
Jaså, den vägen...
- Hur går det? - Bra.
Henry Brown, 32 Windsor Garden.
Jag gör ett tillägg i hemförsäkringen.
Vi har en nattgäst, en björn. Jag behöver extra... Ja, en björn.
Den är riktig. Cirka 105 centimeter.
Grå? Inte speciellt. Jag vet inte hur han mår på morgonen.
Vad kostar det?
- Det blir storm i natt. - På radion lovades klart väder.
Strunt. Mina knän ljuger inte.
Fru Bird, vi hittade en björn! En riktig från Peru.
- Är det inte konstigt? - Mikrovågsugnen är konstigare.
Jag litar inte på dig...
Var god dröj. Ert samtal är... ...tämligen... viktigt för oss.
- Var ska han sova? - Inga pojkar i mitt rum.
Tony är pojke. Tony skulle få komma.
- Vem är Tony? - Hon är kär i honom.
- Är det sant? - Det räcker!
När får jag träffa honom? älskling?
- Han får sova i mitt rum. - Björnen sover på vinden. Lås dörrarna.
- Jag hittar ingen upptäcktsresande. - Såklart. Björnen hittade på allt.
- Er mamma tror på sådant. - Orättvist!
Du tog hem en främmande björn.
- Pinsamt. - Du hade gjort likadant.
Vi är ganska lika.
- Vad gör du? - Stormen nalkas.
Du och dina knän. Inne regnar det inte.
- Åh nej. - Nu börjar det.
- Herr Brown? - Ja, det låter bra.
Låt villkoren vara. Det är bråttom.
Nej, jag vill inte vänta!
- Paddington, vad står på? - Ingenting.
Jag har problem med tvättrummet.
Passande väder för ankorna...
Det där var tufft.
Kära moster Lucy. Jag är i London.
Hittills har det regnat, skvalat, duggat och öst ner.
Jag saknar dig.
London är inte som vi trodde.
Nästan ingen hälsar eller har hatt, och man kan inte få ett hem på stationen.
Stan är främmande och kall för en björn.
Som tur är får jag sova på familjen Browns vind.
Huset är fint, men jag får inte stanna.
Djuret ska lämnas till myndigheterna!
- Upptäcktsresanden då? - Påhittad.
familjen ska inte hamna i fara. Björnen ska ut i morgon bitti.
familjen Brown är ett konstigt folk.
Herr Brown är "riskanalytiker".
Han säger att en björn i huset höjer katastrofoddsen med 4000 procent.
Fru Brown illustrerar äventyrshistorier.
En äger rum i Londons kloaker.
Nu vet hon inte hur hjälten ska se ut.
Hon hittar på massor av namn åt dottern: stjärnöga, rosenknopp...
Kommer du med och tittar på kloakerna?
Du kan ta med dig Tony.
Varför skulle jag ta med någon ner i avloppet?
De är en underjordisk labyrint som tar dig överallt i stan.
- Konstigt, stinkande, pinsamt. - Okej.
Judy lider av förlägenhet.
Hon sällskapar med Tony, vill inte ta hem honom.
- När kan jag komma hem till er? - Aldrig.
Hon lär sig kinesiska. "Var ligger affärskvarteren?"
Hon ska rymma och starta ett företag.
"Jag har anklagats för insiderhandel och behöver en jurist."
Jonathan vill bli astronaut. Han byggde ett par raketstövlar.
Tänk om vi hittat Upptäcktsresanden.
Ja, men ingenstans nämns en engelsk forskare i Peru.
Det kom en sådan till oss.
- Han gav min farbror hatten. - Sin hatt?
- Hur så? - Min vän är antikhandlare.
Han kan berätta om din hatt och han kanske hittar Upptäcktsresanden.
De skulle vara fint.
- Men herr Brown... - Oroa dig inte.
Han tror att vi går till myndigheterna.
Jag vill hjälpa dig hitta ett riktigt hem.
Sov nu.
God natt.
I morgon hittar vi Upptäcktsresanden. Hälsningar Paddington.
P.S. Jag heter så nu.
NATURHISTORISKA MUSEET
KONSERVATOR
- God afton, Grant. - Fru direktör.
Har du någonting från hamnen?
Kom hit.
Du blir ett fint tillskott i samlingen.
- Är du inte rädd att folk undrar? - Nej.
Museets miljöfolk får tro att jag Aldrig stoppar upp små djur.
Att ta hand om samlingen räcker inte.
Jag vill utöka den själv.
Jag såg ett konstigt djur i hamnen.
Jag gick min runda och märkte nånting klibbigt på däcket.
Tassavtryck.
Djuret hade gömt sig i livbåten. Det måste ha åkt med från Peru.
Det hade levt på Marmelad.
Sa du Marmelad?
- Vad hände? - Det åkte med postbilen.
Jag följde efter till Paddington station, men sedan försvann det.
Förlåt. Djuret är viktigt för mig.
Varför? Är det utrotningshotat?
Nu är det det.
Jag vet att ni gillar Marmelad, men smörgåsen är min.
Tvättar ni munnen med öronborsten?
Konstiga vanor... God morgon!
- Tufft! - Jonathan! Glöm det.
34 % av morgonolyckorna beror på räcken.
- Paddington... - Jag bryr mig inte.
Alla mina badrumssaker är förstörda.
Du hade för starka medel. De förstör hyn.
- God morgon, Judy. - Hej.
- Varför är pappa så tråkig? - För din skull.
- Inget gräl. - Jag ville bara tvätta ansiktet.
Bättre så?
Skynda er, annars ni blir sena till skolan.
Det hördes oljud från er i går.
- Förlåt, herr Curry. - God morgon.
- Vem är det här? - Det är Paddington.
- En björn. - Det ser jag.
- Varifrån är du? - Mörkaste Peru.
- Bry er inte, han ska bort. - Bra.
Jag vill inte störas av djungelmusik.
- Prata inte om Paddington i skolan. - Varför?
Alla tycker redan att vi är konstiga.
Hejsan!
Hund!
Var är björnen?
Det finns tjuvar och mördare överallt.
Följ oss och gör som vi säger.
Tack... konstapeln.
- Jag skrev ut rutten för er. - Plastad.
- Pilarna... - Tack, älskling. Jag hittar.
- Var är Paddington? - Vad? Paddington!
HUNDAR MÅSTE BÄRAS
STÅ PÅ HÖGER SIDA
Paddington!
- Hitåt! - Jag kommer!
Den där är min, tack.
Den där är visst er.
Min väns antikhandel är nära. Ska vi gå?
Fru Brown, kom in!
- Är ni herr Gruber? - Du är mannen med en intressant hatt.
välkommen, det är dags för te.
Tåget kommer varje dag klockan 11 med räddning.
Liksom ett tåg jag tog för länge sen.
Vi hade problem i hemlandet.
Mor och far skickade mig tvärs över Europa.
Jag var inte äldre än du är nu.
Var det svårt att hitta ett hem?
Min gammelfaster tog emot mig, men jag lärde mig snabbt-
-att ett hem är mer än ett hus.
Min kropp reste snabbt.
Mitt hjärta kom fram lite senare.
- Nu vill jag se på hatten. - Tack.
Färgen är ovanlig.
Vad är ursprungligt och vad är... Marmelad?
Farbror hade en Marmeladsmörgås i hatten. För nödsituationer.
Skojar du med mig? Det var en bra idé.
Hatten är handsydd.
- Den är unik. - Verkligen?
Hejsan!
- Vänta! - Fint hantverk...
- Paddington! - Han tappade plånboken.
- Vart gick han? - Ur vägen!
Stanna! Kom tillbaka!
Vad gör han?
Ursäkta mig!
Herrn tappade plånboken.
Förlåt!
En liten polisbjörn...
Du! Vad gör du?
- Jag återlämnar borttappad egendom. - Stick! Lämna min hund i fred!
- vill du ha ett kex? - Polis behöver hjälp!
Om hundra meter björn till vänster.
Jag har er plånbok!
Det här är roligt.
Shakespeares "En vintersaga" är känd för sin scenanvisning:
- "Ut, förföljd av en..." - Paddington!
- Paddington? - En björn!
Ni tappade plånboken.
- Ni har ju många. - Verkligen.
Ni förstår inte...
Jag ville återlämna borttappad egendom.
Hej, Judy!
- Känner du björnen? - Han är häftig.
- Han heter Paddington. - Tack.
- Hjältebjörnen. - Alla skulle göra så.
Jag kan inte tacka dig nog. Skurken har tjuvat här länge.
- Han var underbar! - Jag undersökte hatten.
Det är ingen vanlig hatt.
Ägaren tillhörde Geografiska Gillet.
Det är en klubb för upptäcktsresande.
I morgon, om lyckan ler mot dig, kanske du får veta vems hatten är.
- Proteiner. - Per kex?
- 0,5 gram? - Rätt.
- Kolhydrater. - Per kex?
- 7,7 gram? - Rätt.
Natrium.
- Jag vet nog det. - Gör du?
- Är det "spår av"? - Nej.
PADDINGTON STATION
Där är han! Efter alla dessa år.
Nu stoppas du, björn.
En natt. Så sa du.
- Du lovade ta honom till myndigheten. - Nej.
- Du lät mig förstå. - Han Talade sanning.
Det finns en upptäcktsresande.
- Vad gör du? - Jag vänder mig bort.
- Andas du djupt? - Ja.
- Geografiska Gillet kan... - Stopp!
- Handen uppe... - Vi har gjort nog.
- Och rösten... - Jag bestämmer.
Paddington är en fara för familjen.
Jonathan är tillräckligt oansvarig utan vilda djur i bilden.
Hej, Paddington. Såg du tidningen?
Lagens håriga arm.
Du kom just och är redan känd.
Förlåt att jag var otrevlig.
Jag går i en ny skola och ville inte verka konstig.
Jag vet. Det är inte lätt att vara ny.
Nej.
Det fanns öronvax på tandborsten.
- Saker kan bli så annorlunda. - Bry dig inte. Pappa är en tråkmåns.
- Er pappa är mer än så. - Som vadå?
När jag träffade honom var han annorlunda.
Vilken tuff tjej!
- Ingenting förändras, eller hur? - Nej, baby!
Vi ska få barn!
SJUKHUS
Att bli pappa ändrar en man.
Var försiktiga, här kommer en baby.
Flytta blommorna. Barnet är känsligt.
- Var är motorcykeln? - Vi har en bli.
- Den är beige... - En lugnande färg.
Er pappa älskar er mycket. Ge honom en chans.
Ni kanske blir överraskade.
- Du och pappa kan kanske börja om. - Första intrycket var inte så bra.
bli inte sur nu, men vi kan städa upp dig lite.
Du menar väl inte...
...tvättrummet!
- Det är inte så hemskt. - Jo.
Räcker det inte med regn i stan?
- Vi måste skydda våra barn. - Det gör vi ju.
- De skriker! - De skrattar.
Vind, för varmt. Härligt ändå.
Hoppas att jag inte ser konstig ut.
- För mycket? - Ja.
Ge mig en borste.
Här har vi den...
- Min gamla duffel. - Den var min först.
- Och före det var den min. - Var den det?
Han bar den på sin första dag i skolan.
Tassvänliga träknappar. Smörgåsfickorna är en fin idé.
Den klär dig.
- Att jag skulle gilla en människojacka... - Nu hör du till familjen.
Skicka inte Paddington till myndigheterna.
Fråga hos Geografiska Gillet.
Vi gör väl så då.
Men om de inte...
Tack så mycket, herr Brown.
Ni har säkert konstiga kunder.
Visst! Biskopar, trolikarlar, björnar, ormmänniskor...
- Sa du björnar? - En var här i går.
Intressant. Minns du vart han åkte?
- Det kan jag inte säga. - Varför inte?
Chaufförer har regler. Vi svär en tysthetsed.
Liksom läkare, präster och riddare.
- Fattar du? - Så klart.
Jag har också egna regler.
Om någon inte ger mig det jag vill, tar jag deras kroppsdelar. Näshår...
Oj. Sen tar jag nånting saftigare...
Jag håller vid mina regler.
- Håller du vid dina? - De är inga regler.
De är riktlinjer, inget bindande.
- Säg vart du förde björnen. - Windsor Gardens!
Den här tiden ska man åka norrut...
Hejdå, Paddington!
- Lycka till. - Hej då, Paddington!
Hej då! Ha en bra dag.
Goda franska smörgåsar. Exotiska.
Kan jag hjälpa dig, pojke? 47 minuter är ett långt samtal.
- Eller sätter du upp reklam utan lov? - Jag ber om ursäkt.
Hej... Är det mig du väntar på?
Det är lugnt, frun.
Ursäkta att jag störde.
Jag håller ett öga på området och här har vistats konstiga typer.
Vi sätter igång.
De har en björn. Obehaglig varelse.
Jag kom hit på grund av björnen.
- välkomna. Är ni gillesmedlemmar? - Nej, men vi letar efter en medlem.
Vi vet inte namnet men han åkte till mörkaste Peru.
- Vi har inte varit i Peru. - Det måste ni.
Kanske vi kan kolla själv...
Vi har över två miljoner artiklar i våra arkiv-
- och vi låter inga främlingar och björnar rota bland dem!
- Men... - Nu får ni ge er av.
Vi sticker, Paddington.
Paddington?
- Paddington! - Herr Brown, här.
- Vad gör du? - Vi måste komma in i arkivet.
bli inte sur nu, men fanns det en upptäcktsresande?
Kanske hittade du hatten och...
Vad? Varför ser du på mig så?
Är det varmt här, eller känns det...
Obehagligt? Svettigt? Oroande?
Ett hårt stirr. Moster lärde mig det om folk inte kan bete sig.
Ni kan lita på mig. Det fanns en upptäcktsresande.
Om vi hittar honom får jag ett hem. Ett riktigt hem som hos er.
Jag har en idé. Jag behöver er hjälp.
- Det här går inte. - Jodå.
- Ni är fin. - Det säger de i fängelset.
- Morsning. - Hejsan.
Vänta...
- Jag har inte sett dig tidigare. - Nej, jag är ny här.
Jag gissade det.
- Fin dag. - Ovanligt het.
Som du.
Städa vidare.
Så ja. Mörkaste Peru...
200 poster. Kvinnan gömde något.
- Vad står det? - "Registret förstört". Vi kollar de andra.
Hej där... Nya flickan!
- Vad är det? - Ni ska visa passerkortet.
Ja visst ja, passerkortet...
- Fotot är gammalt. - Du var väl alltid...
O, O, 2. Sök.
- Du har ändrat dig. - Jag gick ner i vikt.
Det märks. Och den här...
Fixades med laser.
Du fick en ny arm.
En protes.
Känner du ingenting?
- Ingenting. - Otroligt.
Jag går på toa. Vi ses.
- Herr Brown, jag hittade det! - Fint! Nu lämnar vi tillbaka allt.
Herr Brown...
Stopp i systemet.
Är det en baguette med jordnötssmör?
- För orange. Det är... - Marmelad.
Hallå där!
Stanna den raffiga kvinnan!
Ni har ett fint hem, herr Curry.
Barndomshem. Ett arv av min mor. Hon var väldigt avlägsen.
Ni är samhällets stöd. Jag förstår att odjuret upprörde er så.
Som tur finns bara en björn.
Det börjar med en. Snart är gatan full av dem.
Avloppen fullproppade av hår. Bullar kastas på gamlingar.
Vilda utflykter genom nätterna.
- Vad kan vi göra? - Jag har kontakter.
Om jag hittar björnen kan jag skicka den dit den hör hemma.
Jag kan inte göra det ensam. Jag behöver en stark, duglig man.
- Jag? Kanske inte... - Om jag är här, frågar folk.
Ni kan väl hålla ett öga på björnen?
För min skull?
- självklart. - Lysande.
När björnen är ensam, slår vi till.
Sätt igång, herr Gruber.
- Bröt ni er in? - Ni var modiga.
Man kan vara tråkig eller en riktig man.
Han klädde ut sig till kvinna.
- Det börjar. - Hade du klänning?
Nej! Det såg inte ut som en klänning. Det var som en morgonrock.
Mörkaste Peru. En outforskad ödemark med mystik.
- Inte längre! - Kommer du därifrån?
Otroligt, Paddington.
Adjö, Lucy! Adjö, Pastuzo!
Om ni kommer till London är ni varmt välkomna.
Jag lärde mig mycket av björnarna. Vad lärde de sig av mig?
Montgomery Clyde.
Kära moster Lucy. Kan du tro att jag såg en film om mörkaste Peru?
Jag saknar vårt gamla hem, men jag börjar förstå livet i London.
familjen Brown är märkliga, men jag gillar dem.
Herr Brown har allting ordnat.
Fru Brown har konstiga saker i väskan.
Fru Bird kan dammsuga allting.
Judy kan Tala språk. Även björnspråk.
Utmärkt uttal.
Jonathan kan bygga nästan vad som helst av herr Browns gamla leksaker.
- Fantastiskt! - Konstigt.
Jag kan hitta upptäcktsresanden, men jag känner mig som hemma här.
I böckerna finns namn och adress på alla i London.
- Någon M. Clyde kan vara rätt. - Tack.
- Vi sticker! - Jag går till biblioteket.
Jag måste skaffa mera Marmelad.
- Paddington då? - Vi är inte borta länge.
Jag klarar mig, herr Brown.
- Ha det bra! - Hej då.
Hallå!
- Hallå! - Honungen, det är Höga Örn.
- Vem? - Herr Curry. Kodnamn är bra.
- Ni är Honungen... - Just det.
- Er rapport Höga... - Örn.
Den hårige är ensam hemma. Jag upprepar:
- Den hårige är ensam hemma. - Jag kommer.
- Honungen. - Jag vill upp på taket.
Vi kanske kan äta tillsammans sedan. Skinksmörgåsar med saltgurka.
- Bäst före-datum var... - Herr Curry, taket.
M. Clyde, M. Clyde... Oj nej.
Jag kommer!
Kom hit, björn.
Jag fastnade i kontorsmaterial.
Kom hit, lilla björn.
Elefant!
Göm dig!
Kära Honungen, jag kommer!
Honungen!
- Det var inte mitt fel. - Inte? Dörren var låst.
Elefantens. Den hade elefanthuvud och ormkropp.
- Den försökte... - Drack du saltvatten?
- Nej. - Vad hände egentligen?
- Vi är inte arga. - Tro mig. Jag skulle inte ljuga för er.
- Nu räcker det. - Det var ett misstag.
- Barnen... - Paddington är en glädje.
Glädje är inget om man är i fara.
- Barnen är vår prioritet. - Absolut.
Visst är de det.
Han Talar inte ens sanning.
Hur ska han kunna bo här?
- Jag vet inte. - Vi måste tänka klart.
- Huset passar inte en björn. - Kanske inte.
Myndigheterna kanske tar hand om honom.
Vinden blåser över mig.
Hur kunde London vara så kallt?
Tack.
Ut härifrån! Förbaskade björn.
Jag ville resa.
Men nu vill jag bara hem.
"Tack för er gästfrihet."
"Ni är en underbar familj."
"Ledsen för översvämningen, branden-
-och saken som hände på Gillet."
"Jag hoppas att det blir lugnt när jag är borta."
"Hälsningar, Paddington."
- Ska vi leta efter honom? - Det är bäst så här.
Han hörde inte hit.
Hur kan du säga så?
- Judy... - Jag går till mitt rum.
- Vart går du? - Jag...
Jag måste veta att han mår bra.
- Du fattar ingenting. - Vad då?
familjen behövde björnen lika mycket som han behövde er.
Så var det sagt.
Ursäkta. Jag söker Montgomery Clyde.
- Tyvärr, jag är Morgan Clyde. - Tack.
Han är cirka 105 centimeter. Han har en röd hatt och blå duffel.
Han är en björn.
- Det här hjälper inte mycket. - Nähä?
- Montgomery Clyde? - Jag heter Marjorie Clyde.
Inga nyheter.
- Om det intresserar dig. - Okej.
- Vem där? - God dag.
- Jag söker Montgomery Clyde. - Känner ingen sådan.
- Ni är mitt sista hopp... - Stick!
Om ni kommer till London är ni varmt välkomna.
Var han, var han, var han...
- Ja? - Hej, jag söker Montgomery Clyde.
Han är min far.
- Upptäcktsresanden Montgomery Clyde? - Ja. Kom in i värmen.
Tack så mycket!
- Är kapten Clyde hemma? - Tyvärr inte.
Min far är nämligen död.
Kära nån.
- Vad vill ni? - Han sa en gång...
...att vi var välkomna till London.
Jag hoppades få ett hem här.
- Jag kan hjälpa er. - Kan ni?
Så klart. Ett så fint exemplar ska inte bo på gatan.
Du hör hemma någonstans.
Jag vet en bra plats.
Kom, vi tar en åktur.
TAXIDERMIST
- Fröken Clyde! - Vad vill ni, herr Curry?
De här var på gatan. Ni kan få dem.
Charmigt. Ursäkta mig...
- Vart ska ni gå? - Varför frågar ni?
- Björnen är i bilen. - Än sen då?
- Ni skulle skicka honom till Peru, men... - Han skickas dit han hör.
till Naturhistoriska museet.
- Det är barbariskt, Honungen... - Herr Curry, jag är inte er Honung.
Ta era hemska blommor och stick. Gå!
- Hallå? - Det här är ett anonymt samtal.
- Hej, herr Curry. - Inte herr Curry utan...
Murray. Jag har information om björnen.
Vad? Vad menar ni?
- Vem är det? - Herr Curry med konstig röst.
Paddington har kidnappats!
välkommen till ditt nya hem, björn. Detta är kunskapens katedral.
Samlat av alla upptäcktsresande.
Darwin tog sköldpaddan från Galapagos, Scott tog pingvin från Antarktis-
- och Cook tog kängurun från Australlen.
Alla män är nu välkända.
Ser ni något av min far? Nej.
När han träffade din fina art tog han inget exemplar med sig.
- Inget exemplar? - Mina herrar.
De var inga dumma djur. De var intelligenta och civiliserade.
- Talade de ens engelska? - Nej...
Spelade de cricket? Drack de te? Löste korsord?
Vad vet du om civilisation, Clyde?
Tala om var dom finns. Vi skickar en riktig upptäcktsresande.
- Aldrig! - Nå väl.
Er resa stryks från arkivet.
Montgomery Clyde - ni är utestängd ur vårt värdiga gille.
Geografer, vänd ryggen.
Vi hade kunnat bli rika och berömda, men han grundade ett zoo för barn.
Han föredrog de håriga kreaturen framför sin egen avkomma.
Jag svor på att slutföra arbetet.
Nu är tillfället Äntligen här.
Just det. Jag stoppar upp dig, björn.
Där! Nu är det bråttom!
- Hur kommer vi in? - kloakerna!
- De tar oss ju överallt. - Lysande!
- Ja? - Kan ni hjälpa en gammal dam?
- Jag missade bussen. - Kom in i värmen.
Tack. Så snällt.
NATURHISTORISKA MUSEET
- Luckan är låst. - Jag fixar det.
Mitt gamla kemiset?
Kaliumnitrat, svavel... Tuffa grejer!
Får det vara en liten hjärtevärmare?
Nej tack, jag jobbar.
Är det för starkt?
En utmaning... Nå, jag tar en.
Sätt igång!
Nu!
Bäst av tre. Jag var inte klar.
Spring därifrån!
Björn!
Ge dig, björn!
Du kan inte fly.
Henry!
- Var är Paddington? - Jag vet inte.
- Hörde ni? - Rören smäller.
Vilka rör? Det är en björn.
Han är på väg till taket!
- Vi har dig. - Tack.
Nu sticker vi.
Sakta i backarna.
Hit med björnen!
- Absolut inte. - Fru Brown?
- Han hör till familjen. - Ni är inte ens av samma art.
- Sant. - Det är sant.
Jag ville också skicka iväg Paddington.
Min underbara fru och mina barn öppnade sitt hjärta för honom.
Jag har också gjort det.
Fast han kommer från andra sidan jorden och tillhör en annan art-
- och är galen i Marmelad, älskar vi honom som en i familjen.
Och familjer håller ihop!
Om du vill ha honom, får du ta oss alla!
Okej. Jag har inte stoppat upp människor förut, men...
- Det är inte nödvändigt. - Paddington!
- Nej! - Ja. Kom hit...
- Får jag ett sista önskemål? - Vad då?
Kan jag få en smörgås? Ur hatten.
- Var så god. - Tack.
Bra försök, björn!
Mastkorgen!
- Fru Bird! - Vad?
- Hej! Se framför dig! - Knip käft!
Fru Bird, ni räddade mig.
- Paddington! - Björn!
Försiktigt. Huvudet värker.
- Hallå! - Hej, herr Brown.
- Vad händer? - Vilken överraskning!
Vi väntade inte dig ännu.
Här sker något viktigt.
- Ser man på. Hej, alla. - Hej, pappa.
- Vad är det där? - Marmelad.
- Smaka. - Läckert.
En smörgås har alla vitaminer och mineraler en björn behöver.
- Kan jag sluta äta grönsaker? - Han sa björn, inte pojke.
Har nån sett... Tack, fru Bird.
Alla hem borde ha en Marmeladdag.
- Och en björn. - Speciellt en björn.
Hem...
Kära moster Lucy. Förlåt förseningen. Mycket har hänt.
Jag träffade Upptäcktsresandens dotter.
Hon ville stoppa upp mig så fru Bird slängde henne från taket.
Domaren ansåg att fängelse var onödigt så hon fick samhällstjänst...
Inte det! Jag tar vad som helst!
...på barnens zoo.
- Skynda på, stinkbomb! - Jag stinker inte.
Livet är annorlunda på Windsor Gardens.
Fru Bird tror att stormen har passerat. Hennes knän mår alldeles utmärkt.
Judy är inte längre så förlägen. Fru Brown har träffat Tony.
- Säg ingenting. - Absolut inte.
- Rör mig inte. - Jag rör ingen.
- Inga tårar. - Nej.
Jag har så mycket på hjärtat...
- Jag är inte lik dig. - Jag vet.
- Mamma, Tony. - välkommen till familjen!
- Mamma! - Förlåt... Inga tårar.
Henry!
Förlåt för det där.
Hon är konstig. Vi alla är det.
vill ni ha te? Nähä.
Herr Brown och Jonathan bygger en enorm raket.
- Är du säker? - Den flyger till rymden...-
-...med en stor dos nitroglycerin.
Jonathan anser att pappan är orädd.
Houston, vi kanske har ett problem. Ducka!
Enligt fru Brown är alla Londonbor olika.
Därför passar alla in.
Det är sant. Jag ser annorlunda ut men känner mig som hemma.
Jag blir Aldrig som alla andra, men det gör inget, för jag är en björn.
En björn som heter Paddington.
Kom, Paddington!
Jag skrattade så jag kiknade.
Liksom kinesen här intill.
Han hoppade förbi.
Han går sällan ut på stan.
Där fanns också en indier.
Folk från Amerika och Karibien.
En sak gjorde mig så glad.
Det var en söt japanska.
Och alla sjöng...
Hoppade hit och dit och skrek...