Sig til den opblæste idiot, at du har arbejdet på Mir Rumstation.
- Russerne tror, de ejer verden. - Ja, især dem her.
- Ingen Lincoln? - Vi må hellere være anonyme.
Jeg kan ellers godt lide Lincoln'er.
Hør efter. Jeg har en pistol.
Den er ikke farlig for nogen på nær for dig.
- Du ved, hvad jeg er ude efter. - Ja.
Du spilder tiden. Du skal ikke lave numre med mig! Åbn den!
Åbn den!
- Giv mig det, jeg vil have. - Jeg har ikke andet.
Jeg ville ikke sige nej til så mange penge.
Hvis jeg ønsker økonomisk rådgivning, ringer jeg til min børsmægler.
Tag din frakke af! Tag den af!
- Og hvor svært var det så lige? - Undskyld mig...
Sagde jeg ikke til Dem?
Væk! Duk jer!
Til side!
Kom så!
En latinamerikansk mand i en orange vest er kravlet op på taget af vognen.
Det er politiet!
Ned på gulvet!
Ned i den anden ende.
Til side! Alle lægger sig ned på maven på perronen!
Af toget og ned på maven!
Ud! Kom så. Læg jer ned.
Se efter på sporene og i tunnelen. Og oppe på taget.
Læg jer så ned.
Toget er lukket. Ingen stiger på.
- Tag den nu med ro. - Få folk til at flytte sig.
Stands der.
Han har sgu nosser, men han kan ikke identificeres.
Nej. Der er endnu et kamera på perronen.
Stands, Michaels. Lige der.
Ser De det samme? Det er ham.
- Hvem er det? - Hvor længe har De været her?
- 11 måneder. - Jeg har været 22 år i røveri og drab.
Herunder hører kunsttyverier, som sker ofte i New York. Vidste De det?
- Ja. - Som ung foretrak jeg standardmord.
Weber har læst kunsthistorie.
Chefen kalder mig Picasso og sætter mig på alt, hvor der indgår en tegning.
I to årtier har jeg sat dem alle bag lås og slå. På nær ham.
Keith Ripley. Branchens bedste. Davs, Keith.
SPÅKONE FORTID, NUTID, FREMTID
Du har været en slem dreng. Måske kan jeg give dig 50.
Nej. Det går ikke.
Jeg ville ikke acceptere mindre end 100. Jeg siger det bare.
- Dig. - Må jeg lige låne den her?
Jeg skulle måske have brugt den, men så må jeg klare mig med din.
- Læg min pistol. - En ting skal du vide, Gabriel.
Eller er det señor Martin? Væbnet røveri vil sige med en ladt pistol.
- Hvad vil du sige med det? - Går jeg rundt med et ladt gevær?
Lad os se.
- Du kunne have tjekket det. - Du har mine diamanter og penge.
Nyd dem. Det var hyggeligt. Farvel.
Jeg ville forresten have forlangt 125.
Jeg siger det bare.
- Bliv her, Gabriel. - Hvad vil du nu?
Vil du skyde mig nu?
Du stjal jo faktisk diamanterne, så det er rimeligt, vi deler.
Hvad skyldes denne gavmildhed?
Jeg har et tilbud, vi bør tale om.
Hvordan vidste du, jeg ville komme herhen? Og mit navn?
Det er en del af mit tilbud.
Pokkers også.
Rolig nu.
Nicky vil have sine penge.
- Spørg ham. - Tak.
Det er mellem jer. Det vedrører ikke mig.
Det hele vedrører dig nu.
Lad os kalde det renter. Nicky er træt af at vente.
- Du må have en meget dårlig karma. - Jeg tror ikke på karma.
- Med hensyn til mit tilbud... - Nej! Du er bindegal. Farvel.
Hallo... Her er din karma.
- Hvad var der i den anden kuvert? - Din andel.
Nu har du fået min.
- Tænk over det. - Ja, helt sikkert.
Hvad er det så, du vil?
Have en makker. Hvad tror du, jeg lavede på toget?
Jeg så, hvordan du arbejdede.
Jeg har skygget dig, siden du kom til byen.
Hvorfor røver du tog i min by?
Der er sæson for orkaner i Miami. Jeg hader orkaner.
Eller måske ville du ikke tilbage til Angola?
- Det er forbi. Jeg er blevet klogere. - Gabriel Martin er en rockstjerne.
Så hvorfor holdt du amatøraften i undergrundsbanen for småpenge?
Af to årsager. Det var blevet for varmt i Miami. Og måske kender du det:
Nogle gange har man brug for at mærke suset.
Adrenalinen... Du ved, hvad jeg mener.
I går røvede du to juvelerer for et par stene fra Romanov's.
- Min idé er Romanov's selv. - Helt ærlig.
Nærmere bestemt to Fabergé-æg til tyve millioner dollars.
Pr. styk.
Det er et job for to mænd. Lytter du efter nu?
Vent her.
De foretrækker vist nok kontanter. Eller din førstefødte.
Prøv hellere The Standard.
- Er du misundelig? - På hvem?
- Den mystiske røver. - Det er ikke lige min stil.
Fyren har stil. Mod.
Og han ligner dig, i det mindste på skikkelsen.
Ikke kun togrøvere har stil.
Eller mod. Men den slags giver med det samme omtale.
Jeg giver. Jeg orker ikke se dig forsøge dig med russisk.
- Jeg så bare på billedet. - Du er altså misundelig.
Ja, der fik du mig.
Jeg skulle bare hente kinesisk mad til min chef. Så vi ses en anden gang.
- Hvornår? - Jeg ringer.
- Du har ikke mit nummer eller navn. - Så bliver det svært.
- Gabriel. - Pis.
- Er du sammen med ham? - Det ved jeg ikke. Sådan da. Ja.
- Hvad vil du? - Give min guddatter en gave.
- Jeg fyldte år i sidste måned. - Det er 14 dage siden. Jeg beklager.
Alex, det er kun en gave.
Nej tak.
Det var hyggeligt næsten at møde dig, Gabriel... Gaby.
Ærgerligt, du omgås den slags mennesker.
Det kan du godt droppe. Hold dig fra hende, eller jeg flår dit hjerte ud.
- Det er dit hjerte, hun ikke kan lide. - Nu er du advaret. Kom så.
- Var målet ikke Romanov's? - Først skal vi forberede os.
Forberede os... Hold da helt op.
De er mageløse...
Ja, de er.
Mellem 1885 og 1916 fremstillede Fabergé 50 æg til zarinaen.
Og svigerdatteren Alexandra.
Bør jeg tage notater? Bliver der en eksamen?
- Ikke en eksamen, men en prøve. - Fint nok.
Alle æg er lavet af ædelmetaller og juveler.
Hvert æg er et unikt mesterværk.
De fleste er i Kreml. Resten er i private samlinger eller er gået tabt.
I dette tilfælde hos Romanov's.
- Hvem er din køber? - Det har du ikke lyst til at få at vide.
Til æg for 40 milli0ner vil jeg vide det.
Jeg vil også vide, hvorfor de æg er 40 milli0ner dollars værd.
Fordi ingen ved, de eksisterer.
"De gådefulde æg"?
Jeg har hørt om dem, men troede, det var en myte.
- Sidste år fik Romanov's dem. - Hvor ved du det fra?
Jeg var partner med Victor Korolenko, Alex' far.
Han var i ledtog med russerne. Alt, hvad de vidste, vidste han også.
- Hvorfor gør du det ikke med ham? - Han er ikke længere iblandt os.
Mere behøver jeg ikke sige.
Han er væk. Du er her.
Nu må vi bare levere varen.
Ripley... Hvorfor?
Hvorfor sætte din frihed på spil? Det her bliver ikke let.
Du er ikke i fængsel. Har du ikke dit på det tørre?
Jeg har aldrig mit på det tørre. Nogle er født til at komponere musik.
Andre til at spalte atomer.
Jeg er født til at stjæle ting og sager.
- Hold din hånd frem. - Min hånd?
Jeg fik mønten af Victor. Den repræsenterer et russisk udtryk.
Det kan oversættes "Tyvenes verden". Victor hørte hjemme i den.
Nu hører du også hjemme i den.
Du misforst0d det. Ripley er en forretningsforbindelse.
- Det her er... - Forfølgelse?
Hvis du havde givet mig dit nummer, ville jeg have ringet først.
- Det er to fejlagtige antagelser. - Har du en vase?
Jeg tog dem fra et vejalter. De har vist brug for vand.
Må jeg bruge den derovre?
Jeg har bemærket en russisk natklub nede ad gaden.
"Rigas Rose" eller sådan noget. Skal vi mødes der efter arbejde?
- Jeg har travlt. - Jeg venter bare.
- Jeg kommer ikke. - Den risiko må jeg løbe.
Efterforskning af Keith Ripley. 1993 Brooklyn Museum.
- 1994 Diamantlageret og 1995... - Jeg kender Ripleys generalieblad.
Faktisk har jeg knaldet ham to gange. Han gik fri med en god advokat.
Så lad os gå efter det helt store: Overlagt mord på Victor Korolenko...
- Glem dampbadet. Der var intet lig. - Men retsmedicinske spor.
Og ingen vidner. Ingen havde åbenbart set noget.
Jeg havde næsten overtalt Korolenko til at stikke Ripley.
Men Ripley fik ram på ham inden. Jeg kan intet bevise.
Jeg er helt med...
Men du forstår ikke -
- hvorfor Ripley tog et par diamanter fra nogle kurerer i undergrunden.
Jeg forstod det heller ikke, før jeg læste hollænderens forklaring.
Diamanterne kom fra Romanov's.
Planlægger Ripley og makkeren at røve Romanov's?
Det kan ikke lade sig gøre. Det kan selv Ripley ikke klare.
Skal vi vædde?
- Hej. - Hej. Du kender det her sted godt.
Det har jeg ikke benægtet.
Du havde ikke set klubben, kun faxen, og så tog du bare noget for givet.
Indrømmet, det gjorde jeg.
Du skal aldrig tage ting for givet. Især ikke her.
Hvor mystisk. Jeg sagde, hvor mystisk.
- Kan jeg byde dig på en drink? - Jeg drikker ikke.
Skal vi danse?
Ja. Jeg gør gerne mig selv til grin. Hv0rfor ikke?
Amina! Her. Tak. Og en til ham.
- Tak. - Jeg troede, alle russere drak.
- Vi er selvmorderiske alkoholikere. - Det mente jeg ikke.
- Det er vi faktisk. Skål. - Nastrevia.
Nazdorovje.
Hvordan er det så at arbejde for advokaten?
- Jeg er selv advokat. - Alle mine antagelser er forkerte.
Man er nødt til at prøve. Min far advarede mig om at blive advokat.
Han sagde, jeg skulle vælge en ærlig levevej. Hvad ved han om det?
Din far og Ripley var nære venner, ikke?
Engang for længe siden.
Ripley har sikkert fortalt, at min far er død.
Nu vil Ripley gerne tage sig af mig. Betale for ting og den slags.
Det er selvfølgelig det mindste, han kan gøre.
Undskyld. Jeg vil ikke snage.
Jo, du vil.
Hvem tager nu ting for givet?
Nej, Gaby. Jeg tager ikke noget som helst for givet.
Skal jeg fortælle dig noget om Ripley?
Hold dig fra ham.
Din skiderik.
Du tabte dem her, og jeg er en gentleman og kommer med dem.
Jaså?
Nej, nej...
Nej...
For fanden da! Hvad vil du?
Jeg sagde, du skulle holde dig fra hende. Jeg siger det ikke igen.
Tag tøj på, og kom ned.
Dumme svin.
Fascinerende.
Du kan starte en ny linje inden for boligindretning.
Hvad er det her? Politi-ID?
Der er en reception på Romanov's til ære for New Yorks politi.
- Vores invitationer er lige kommet. - Politimand for en aften.
Og alle de donuts, du kan spise. Først må du på renseriet.
- Kan du ikke hente dit tøj selv? - Hvem sagde, du skulle hente noget?
Du skal aflevere noget.
Mobiltelefoner, tak.
Kom, Sergei. Som amerikanerne siger: Vi skal netværke.
Kommissær Rawls. Vicekommissær Morelli. Det glæder mig.
- Må vi give Dem en rundvisning? - Romanov's hemmeligheder?
- Det kan man godt sige. - Tak, gerne.
Vagterne er alle politimænd, døre og vinduer er forsynet med alarm.
Så selv hvis en fugl flyver herind, vil de vide det.
- Topkapi. - Rififi.
Nej. En fugl fløj ind på museet og udløste en alarm i Topkapi.
- Du er filmentusiast. - Faktisk ser jeg kun film om røverier.
Det, man kan lære af fuglen i museet, er -
- at selv om man er forberedt, må man kunne improvisere, når noget går galt.
Det vil jeg helst undgå. Hvor omfattende er overvågningssystemet?
Lad os undersøge det.
Kælderniveau. Klokken 2200. Tjek.
I orden.
- Chipkort til elevatorerne. - Og alle døre.
Så er det os.
Godt at se dig. Nu skal jeg præsentere dig.
Politikommissær Weber, formoder jeg?
- Identitetstyveri er en alvorlig sag. - Og meget pinligt i dette tilfælde.
Jeg skammede mig over at skulle sige til pigen, jeg stadig var kommissær.
I min alder, eller skulle jeg sige i din alder.
Det er ikke morsomt. Hvad laver du her, 0g hvorfor tog du min invitation?
Jeg undskylder bedraget. Jeg ville bare udvide min vens horisont.
Du kan anholde os for at udgive os for politimænd. Vi er fri igen om to timer.
To herlige timer. Tag hænderne ned.
Men så skal du jo forklare det hele til dine overordnede. Hvor pinligt.
En berygtet tyv får adgang ved at foregive at være dig.
- Fint politiarbejde, Weber. - Det kan vi tale om senere.
- Hvem er din håndlanger? - Jules Dassin.
Det glæder mig, Jules. Jeg er vild med dine film.
Nyd selskabet, mine herrer, så længe det varer.
Vil du gerne fortælle mig, hvad det handlede om?
- Bare en politibetjent. - Det må jeg nok sige.
Vi er blevet knaldet på åstedet. Hvorfor er du ikke i fængsel?
Måske er du og Weber partnere, og I prøver at narre mig.
Er I, Ripley?
Se så at få røven med dig!
Weber har ingen anelse om, hvad vi er kommet for.
Han ved ikke hvornår eller hvordan. Og han kender intet til æggene.
Vi kan neutralisere ham ved at udnytte hans besættelse af at få ram på mig.
Han tænker ikke længere som en politimand. Tro mig.
- Giv mig én god grund til det. - Du har 40 millioner gode grunde.
Nu skal I se noget virkelig fantastisk.
- Kom ikke tilbage som indbrudstyve. - Jeg undlader at tage notater.
Her er hovedboksafdelingen. Slå bevægelsessensorerne fra.
Selv hvis man kender procedurerne, kan man ikke trænge ind.
Stemmesensorerne beder Sergei gentage en række tilfældige ord.
Men det er kun den halve proces. Vi har også en sensor til håndaftryk.
Kun mr. Sergei og jeg er godkendt, og vi må begge være til stede.
Når jeg har aktiveret håndsensoren, skal han aktivere stemmesensoren.
- Så ingen af os kan gøre det alene. - Bare Sergei har et godt helbred.
Jeg skal også have et godt helbred.
- Hamburger. - Hamburger.
- Big Apple. - Big Apple.
Du almægtige.
Døren til boksen nulstilles hver time, og så må sensorerne genaktiveres.
Så det er bedst ikke at blive låst inde.
- Sagde jeg, det ville blive let? - Nej, men heller ikke umuligt.
Armeret glas. Det vil tage en halv time at bryde ind i en af dem.
Og en tyv vil end ikke have et halvt sekund.
En ultrasonisk bevægelsessensor lukker døren og aktiverer alarmen.
Det er usandsynligt, at nogen kommer ind, og umuligt, at de slipper ud.
- Hvor fører den dør hen? - Til boksen med det mest værdifulde.
Beklager, men jeg må ikke engang vise det til dette udvalgte selskab.
Vi må tilbage, men først vil jeg takke Dem for Deres hjælp med alt dette.
- Og tak for helikopteren. - Ingen årsag.
- Kom. Vi kan godt gøre det her. - Nej. Under ingen omstændigheder.
- Det var hyggeligt. Farvel. - Vent...
Hvis Zijkov finder vores kamera, ved han alt og ændrer alle procedurer.
Hvilken del af "jeg er skide ligeglad" var det, du ikke forstod?
Det må De undskylde. Lad mig...
Det må De meget undskylde.
- Hvad fanden? - Hvad fanden?
Jeg er Donley, specialagent.
I er i gang med en efterforskning af et formodet røveri hos Romanov's.
Formodet min bare! Jeg ved, det er planlagt, og hvem der står bag.
De bedes standse efterforskningen. Der er overordnede hensyn at tage.
Hvad er vigtigere end tyveriet af diamanter for millioner -
- fra et firma, som donerer penge og udstyr til New Yorks politi?
Valentin?
Vitalij Zijkov var partibossen Dimitri Kuzins højre hånd.
Kuzin skabte en "uafhængig" diamantcentral i Amerika.
Romanov's.
Diamanterne er ikke det eneste, han sender herover.
- Han røver russernes nationalskatte. - Guld, ædelstene, kunst.
Hvor tror De, pengene til helikopteren og nu også politibiler kommer fra?
- Fra salget af diamanter? - Hvorfor gør de det?
Spørger De virkelig om det?
Så politiet vil lade dem være i fred. Sådan tænker de.
Vi skal samle sikre beviser.
Vi kan ikke risikere, at en anden efterforskning alarmerer Zijkov.
Kommissær... indstil efterforskningen.
De herrer...
Hvis De tror, De kan fortsætte sagen i det skjulte, så glem det.
Det her er større end Dem og Deres ego. Forstået?
Forstået.
- Hvad sagde FBI? - Ikke noget. Vi fortsætter.
Først skal vi forbi overvågningskameraerne.
Hvis vi kan få adgang til overvågningssystemet -
- kan vi erstatte livebillederne med en optagelse af helt tomme rum.
Så mangler vi stemmesensor, håndtryk, bevægelsessensorer -
- og den mest modbydelige boksdør, jeg nogensinde har set.
Boksdøren er næsten en metertyk og med automatisk fjederlukning.
Hvis man piller ved låsen, blokerer fjedrene, så døren ikke kan åbnes.
Abraham Lincoln. Broadway.
30 indtalte ord. Om en uge har vi dem alle.
MTA her. Vi arbejder i undergrunden nær deres kælder i næste uge.
Vi arbejder om natten og vil bare advare om borestøj.
En ultrasonisk omformer med signal på samme frekvens som senderen -
- tilbagekaster frekvensen til enheden, i hvert fald teoretisk set.
- Har du brugt sådan en før? - Nej.
- Kan du skaffe en? - Jeg kan skaffe hvad som helst.
- Kan du knække koden? - Det er et spørgsmål om tid.
En cylinder ad gangen. Det kommer til at knibe, men det kan lade sig gøre.
- Dig? - Ja. Mig.
- Hvad griner du ad? - Jeg hader kinesisk mad.
Jeg kan absolut, uden tvivl og helt uigenkaldeligt -
- ikke fordrage kinesisk mad.
Leonid, min chef, er totalt afhængig af kinesisk mad.
- Jeg han ikke holde lugten ud. - Endnu en totalt forkert antagelse.
Nej. Den er ikke totalt forkert.
Hvad?
- Du har stjålet det, ikke? - Jo.
Det er det, jeg laver.
Vent.
Vi har et problem.
Armbåndet? Jeg kan ikke aflevere det tilbage.
Nej. Jeg kan godt lide det.
Hvad kan så være et problem?
- Dig og mig. - Jeg troede ikke, det var et problem.
- Og Ripley. - Han er et problem.
Jeg kan ikke stole på din og Ripleys verden.
Hvordan døde din far?
- Han blev skudt. - Hvem gjorde det?
Han havde spillegæld til en russisk gangster, Nicky Petrovitj.
- Nicky vil have sine penge. - Spørg ham.
- Begrebet vorovoski... - Voroskij mir. Ja, det kender jeg.
Når man er ansvarlig for en andens gæld.
Hvorfor ville de dræbe din far og lade Ripley leve?
Ripley har det, man kan kalde "indtjeningsevne".
Gaby... Jeg vil ikke til flere begravelser.
Jeg vil gerne være sammen med dig, men jeg kan ikke love dig det.
Og du kan ikke love mig noget som helst, så...
Måske bør vi slet ikke forsøge.
Sæt dig ind.
Selv om du ikke vil, kommer du til at såre hende.
Hun har ikke brug for mere af den slags.
Og det har du ikke haft noget at gøre med, vel?
- Vil du gerne spørge mig om noget? - Ja.
Hvorfor er Victor død, mens du stadig er i live?
Alex har nok fortalt, han skyldte Nicky Petrovitj penge.
Nicky ville eftergive ham gælden, hvis han udførte et job for ham. Det her.
- Victor trak sig. - Han lavede en aftale med Weber.
- Han ville stikke Nicky. - Og dig.
Weber tilbød dem vidnebeskyttelse. Alex ville ikke med.
Victor ville ikke uden hende, så han endte med at blive skudt.
Hvorfor er det dit problem? Hv0rfor trækker du dig ikke bare?
Man ignorerer ikke bare en aftale med Nicky Petrovitj.
Nicky vil have de æg. Victors andel kunne have betalt hans gæld.
Victor var forpligtet over for mig. Jeg er forpligtet over for ham og gælden.
Pis og papir. Victor er død. Træk dig.
- Det kan jeg ikke. - Det her er virkelig...
Hør her... Vi udfører jobbet. Nicky får sin andel.
Jeg får en portion, som ikke står mål med risikoen, og du får 20 millioner.
Jeg ved virkelig ikke...
Enten udfører vi jobbet, eller også må du ringe og bede om vidnebeskyttelse.
Du har intet valg. Nicky skal nok finde dig.
Det er lige meget, hvor du prøver at gemme dig. Det er uundgåeligt.
Nå, men så...
- Så stjæler vi de skide æg. Ikke? - Jo.
For fanden da...
Vi arbejder på sagen, Gøg og Gokke. Så vil I godt skride?
Jeg tror, du kaldte os et eller andet.
Vi bryder os ikke om fornærmelser.
- Kender du denne mønts betydning? - Ja.
Så må du også vide, at når du er i besiddelse af den -
- så kan jeg kun gå ud fra, I tro vil prøve at snyde mig.
Ingen vil forsøge at snyde dig, Nicky. Jeg har prøvet at...
Nicky...
- Det er jeg virkelig ked af, Alex. - Vi er alle kede af det.
Det var der ingen grund til.
Når du har givet ham den mønt, må der være mange grunde.
- Jeg interesserer mig kun for en. - Hvorfor skulle vi forråde dig?
For dit vedkommende måske på grund af en misforstået hævngerringhed.
For hans vedkommende på grund af grådighed. Det er lige meget.
Jeg vil ikke risikere, at I to tager min retmæssige ejendom -
- og sælger den til højestbydende.
Hør lige her, mr. Petr0vitj... Gider du lige? Tak.
Hvor står det skrevet, at de æg tilhører Dem?
Fordi de tilhører min familie.
Fordi min oldefar har lavet dem.
Ja, Ripley. Ivegenij Petrovitj har lavet dem.
Han lavede de gådefulde æg fra 1917.
Jeg vil have fat i de æg, og I skal skaffe dem til mig.
Det er derfor, Alexandra skal holde mig med selskab -
- mens I gør jeres arbejde.
Gå bare.
Hvis nogen forsøger at følge efter os, dør hun.
Det kan I være helt sikre på.
Hvis jeg ikke får det, jeg er ude efter, dør hun.
Gå så. Der er en undergrundsstation ikke langt herfra.
For fanden. Jeg sagde jo, du ikke skulle blande hende ind i det.
Virkelig? Du og hendes far blandede hende ind i det, før hun blev født.
Vi gør det i morgen.
- Jeg hørte en lyd. - Hvilken lyd?
- Hørte du det ikke? - Nej.
Jeg vil gerne undersøge det.
Vent. Støjen betyder ikke noget.
Der står her, at MTA er i gang med vedligeholdelsesarbejde.
- Vedligeholdelsesarbejde? - Ja, i undergrundsbanen.
Kælderniveau, forstået.
- Hvor meget tid? - Tre minutter til tjek kl. 2200.
- Kælderniveau. Klokken 2200. Tjek. - Kælderniveau. 2200. I orden.
- Zone 47. Trappedøren i kælderen. - Det er ikke MTA.
Gregor må undersøge det. Kælderniveau, kom ind.
- Kælderniveau. - Tjek alarmen i kælderen.
Med det samme.
Falsk alarm. Her er ingen.
- Sig til dem, at alt er i orden. - Alt i orden.
Chipkort. Kom så!
Af sted.
Han er længe om det.
Det begynder at kede mig.
Hvad i alverden er det?
- Tillykke med fødselsdagen, Artur. - Det er ikke min fødselsdag, Gregor.
Er det ikke?
- Der er kommet en kage til Artur. - Det er ikke min fødselsdag.
Beklager. Jeg troede, det var den 23.
Jeg efterlod min walkie-talkie i kælderen. Må jeg hente den?
Skynd dig. Det her er ikke sjovt.
- Det er en god kage. - Gid det var din fødselsdag hver dag.
Rasputin.
- Rasputin. - Sytten.
- Norge.
Norge.
Ty golodnyj?
- Ty golodnyj? - Fandens!
- Hun spørger, om jeg er sulten. - Er du?
Ty golodnyj? Ty golodnyj?
Niet.
Vent!
Af sted!
Stop. Til højre.
Til højre...
Stop. Sådan. Lige frem.
Videre... Stop! Læg dig ned. Ned med hovedet.
Sådan. Og nu skråt mod venstre.
Skråt mod venstre.
Venstre... Ind med armen... Armene!
Ned med dig! Fint. Lige ud.
Af sted, af sted...
Stop. Indsæt omformeren.
Skynd dig.
Stop! Ned med dig!
Fint. Skynd dig.
Så hurtigt som muligt.
Godt.
Det virker. Af sted!
Stop lige!
- Bly. - Jeg tjekker lige.
Hvor? Pis! Bliv der. Vi kommer.
Ja. Jeg skylder dig en tjeneste. Der er udsalg hos Romanov's.
Det var min agent. En alarm gik i gang for en time siden.
Indsæt alt disponibelt mandskab. Bed Vouti og Michaels støde til.
Så er vi der.
Sådan...
Forsigtig.
- Værsgo. - Tak. Lidt mere...
Kom så. Lidt længere...
Stop! Sådan. Så er vi der.
Værsgo.
En...
Nej.
To.
Nej. Tre.
Nej. Fire.
Stop. Så er den der. Fire, et.
Nej. Fire, to.
Nej. Fire, tre.
Nej. Fire, fire.
Nej. Fire, fem.
Bingo!
Hurtigere! Vi skulle gerne nå frem i aften.
- Sådan. - Så er det fire, fem, seks, et, to.
Den er der.
Fire, fem, seks, et, to, tre.
Nej.
Fire, fem, seks, et, to, fire.
Nej. Fire, fem, seks, et, to, fem.
Nej.
Fire, fem, seks, et, to, seks.
Bingo!
Fire, fem, seks, et, to, seks, et.
Et. Kom nu.
Kom nu! Hvad fanden laver du?
Jeg improviserer.
Hold da kæft. Tag den af.
Kom nu. Udenom. Kom så! Over for rødt.
Der.
Prøv at flytte kasserne.
Sådan.
- Hvad laver du? - Giv mig kassen.
- Lad være, Gabriel. - Giv mig kassen.
- Vil du have mere? Så tag noget her. - Giv mig kassen.
- Og Alex? Nicky dræber hende. - Jeg spørger dig en sidste gang.
- Hvorfor gør du det her? - Jeg er politibetjent.
I Miami i ti år. Weber hentede mig ind. For din skyld.
Du er altså politibetjent. Anhold mig bare. Jeg går ingen vegne.
Men om et minut lukker døren, og vi er fanget herinde. Og Alex dør.
Jeg nægter at tro, at du vil udnytte hende og så slå hende ihjel.
Du trykker selv på aftrækkeren. Og bare for at fange Keith Ripley.
Din lede satan.
- Du har 30 sekunder. - Hvordan finder jeg Nicky?
- Hans telefonnummer er i min lomme. - Giv mig det. Og æggene.
- Skal hun overleve eller ej? - Hvad synes du?
- 10 sekunder. - Jeg beklager.
- Ned i kælderen, drenge. - Kom!
Sikkerhedscentral til kælderniveau.
Gregor?
Tjek elevatoren, Bogdan. Med det samme.
Jeg er politibetjent. Hør her! En tyv er låst inde i boksen.
Vagten er i skabet i kælderen. Tilbage!
Tilbage. Nu! Sig, de skal lægge deres våben. Nu!
Nu!
I orden!
Læg dem! Nu!
Spark dem herhen. Nu!
- Hvad vil du? - Luk mig ud af døren til min enhed.
De har omringet bygningen. Tyven og din mand er i kælderen.
- Døren er sikret og kan ikke åbnes. - Løs problemet! Ellers skyder jeg ham.
- Læg jeres våben. - Det er politiet.
Alle er politimænd i aften.
Jeg har dine varer. Det er kun mig.
- Politiet er i mødelokalet. - Hold dem der.
Kan vi tale sammen? Jeg har et tilbud til Dem.
Hvor er hun?
Stå helt stille. Han har en pistol bag kassen. Slemme dreng.
Giv mig kassen, og giv Andrei dit våben. Ingen ballade.
Du har ikke forstået det. Slip hende fri, så får I kassen.
Hvis jeg skyder gennem kassen, og det gør jeg gerne -
- så bliver Nicky sur, og ingen af os er uundværlige.
- Ved du, hvad det ord betyder? - Åbn kassen.
Sænk dit våben.
Udmærket.
- Har du det godt? - Ja, jeg har det fantastisk.
Gå.
Giv mig æsken.
- Sæt dig ind i bilen. - Nicky vil tale med dig.
- Giv mig dit våben. - Vi er gode venner, ikke?
- Hvor vover De at holde os her? - Jeg beklager.
Mine sikkerhedsfolk var forvirrede. Følg mr. Sergei ud af kælderen.
Vi har det, De var ude efter.
- Hvor er den anden? - Der var ikke andre. Kun ham.
Hvor fanden er min mand?
Hr. Kommissær, Deres privatliv vedkommer ikke mig.
Jeg beklager, at jeg måtte hente dig hertil.
Jeg måtte sikre mig, at æggene var ægte, før jeg slap dig fri.
Deres mistro er deprimerende, mr. Petrovitj.
Jeg holder ord.
Hun bør være hos sin gudfar nu.
Jaså. Tillader De?
Ja...
- Hallo? - Hvor er du?
I fængslet. Jeg måtte tale med ham.
- Hvordan har han det? - Hvad tror du selv?
- Jeg havde ikke noget valg. - Ingen havde noget valg.
Husker du ikke, at jeg sagde, at ingen af os kunne love noget?
Løfter blæser i vinden, men følelser er ægte.
Og jeg er nødt til at vide, om følelserne også var en løgn.
Det, jeg gerne vil vide, er, om vores forhold er ægte.
Jeg er nødt til at gå, Gabriel. Farvel.
Er du tilfreds?
- Har du set dem? - Vi havde faktisk lidt travlt.
Se...
Er de bare lavet af træ?
- I guder! - Bare lavet af træ?
Det var i 1917 i Rusland. Folk sultede.
Der var ingen ædelstene, ingen diamanter tilbage. Intet håb.
Men zarina Alexandra skulle have sine æg.
Måske forstår du, hvorfor vi havde en revolution.
Folk havde brug for at tro på noget.
Kør ham hjem.
Gabriel...
Jeg ved, hvad man siger om mig, men jeg er ikke morder.
Jeg er bare en ydmyg immigrant. Jeg ligner sikkert dig.
Det tror jeg ikke, mr. Petrovitj.
De ligner mig slet ikke.
Strålende. Tak.
Vi fik ram på Petrovitj. En stikker ringede. Ved De, hvor han var?
- Det får vi nok at vide nu. - Han sad på strandpromenaden.
Han kommer ind nu. Jeg er tilbage om et øjeblik.
Jeg regnede ikke med, at en betjent kunne manipuleres af en dame.
- Hvilke betjente har I i Miami? - Gode betjente.
Jeg fatter det ikke. Efter alle de år lader De Dem udnytte af en af dem.
- Nogle gange ændrer ting sig. - Ændrer det sig, hvis side man er på?
- Er Ripley Deres bedste ven nu? - I hvert fald en bedre ven end Dem.
Nu er jeg det dumme svin.
Vil De sige, at han er god nok, eller at han bare er et offer -
- eller at farens synder ikke nedarves til datteren? Find på noget bedre!
Jeg kan kun fortælle Dem sandheden.
Rend mig! Tag tilbage til Miami.
Når jeg sender min rapport, mister De formentlig Deres job.
Sig, hvad De vil om Ripley, men faktum er, at jeg har knaldet ham.
Når han forlader fængslet, bliver det i en kiste.
Lad os tale med mr. Petrovitj.
- Det er ikke Nicky Petrovitj. - Hvad?
Det er ikke ham.
Organiseret Kriminalitet har bekræftet det.
Det er jeg ligeglad med. Det er ikke ham. Jeg var der selv.
- Vi har ikke nogen sag. - Selvfølgelig har vi det.
Jeg sætter ikke en betjent fra Miami, som måske er anløben, i vidneskranken.
Han var en central brik i en mislykket operation, som blev beordret standset.
Jeg vil ikke kompromittere os eller jer, som har modtaget penge fra mafiaen.
Hvad med Romanov's og Ruslands stjålne klenodier?
Da Zijkov fandt Ripley, fjernede han alt, før I kom.
Jeg har et tilbud til Dem.
Romanov's kan ikke anklage Ripley.
De kan ikke indrømme, at æggene eller det andet eksisterede.
Så vi kan ikke bevise, at Martin og Ripley stjal noget som helst.
I må have forbryder billeder af den russiske mafia eller partnere.
Det er ham. Det er Nicky Petrovitj.
Kriminalbetjent Martin. Det er Victor Korolenko.
Formodet død. Vi fandt bare aldrig liget.
Og det kommer De aldrig til, hr. Kommissær.
Det er Weber... Hvad?
Advokaten fremskyndede kautionshøringen, og han fik lov at gå.
Hvem var det? Advokaten?
Hvem fanden tror De? Alex Korolenko.
Du kan ikke love mig noget. Måske bør vi slet ikke forsøge.
Skal vi tage af sted?
Jeg ville lige sige farvel. Jeg skylder dig en tjeneste, Gaby.
Den rigtige Nicky Petrovitj modtager smugler varerne fra Zijkov.
Tak, men Zijkov og Petrovitj er forsvundet.
- Tag hen på diskoteket... - Rigas Rose?
- Du er bekendt med nattelivet. - Jeg er jo politibetjent.
- Det glemmer jeg ikke. - Hvornår opdagede du det?
Jeg havde hørt, du kom fra Miami, før du selv havde fået besked.
Weber og jeg bruger de samme kilder. Jeg betaler dem bare bedre.
Vi er klar til at tage af sted.
Hvorfor hjalp du mig? Havde du skyldfølelse?
Skyld er et ubekendt begreb for mig. Jeg håbede, du ville ændre mening.
Sammen kan vi to klare hvad som helst.
Ja. Det gjorde vi vistnok.
Jeg kontakter dig senere. Først skal jeg mødes med en mand -
- som vil betale dyrt for noget, han må låse væk i sin kælder.
- God jagt, Gaby. - Vent... Lad mig tale med hende.
Hvorfor tror du, hun rejser?
Hun har ikke gjort noget ulovligt. Hun løj for en, som løj for hende.
- Opfør dig nu pænt. - Jeg skal nok prøve, onkel Keith.
- Men mit liv som advokat er forbi. - Gudskelov.
Du kommer her hver aften.
Og hver aften fortæller jeg dig, at jeg ikke kender en Petrovitj.
Det er en natklub, min ven. Ved du, hvad jeg synes?
At du skal se, hvad der rører sig, og få noget på den dumme.
Er du med? Find dig en kvinde.
Russiske forretter til at styrke maven med.
- Trænger min mave til det? - Det håber jeg.
Jeg troede ikke, du drak.
Du troede så meget. Jeg nævnte vist, at du tog visse ting for givet.
Måske skal vi vaske tavlen ren.
Mit navn er Gabriel Martin. Jeg kommer fra Miami.
Jeg ledte efter en advokat. Men kontoret var lukket.
Så tog jeg herhen.
Fint. Mit navn er Alexandra Korolenko.
Jeg kommer fra Sankt Petersborg. Via Odessa.
Og... Jeg elsker at danse.
Så derfor tog jeg herhen i aften.
Vil du danse med mig?
Ja.
Jeg vil gerne gøre mig selv til grin.
Det vil jeg også.
Alex... Den aften jeg ringede til dig fra Coney Island. Du svarede ikke.
På hvad?
Jeg ville... Jeg vil gerne vide...
Var det hele en løgn?
Ikke den del, der betyder noget.
Det var ægte.
- Det var ægte. Det følte jeg. - Det var ægte. Endelig.
Tekster: Kirsten N. Andersen Prima Vista