Jag tänker visa er nästa del av planen för att slå Observatörerna.
Tidigare i Fringe,.. - Donald,.. Donald?
Det var namnet på mannen som väntade på Walter för 21 år sen.
Han är borta. Han var en del av planen,
och utan alla delarna, så är planen meningslös!
Och du har ingen aning om vem Donald är.
- Nej. - Vi måste hitta honom.
Den här radion lämnades till oss i fickuniversumet.
Men inställningsratten har fastnat.
Den är, liksom fast på en frekvens.
Varför det? Inget har sänts.
Mannen jag var förr, han var uppslukad av ambition, övermod.
Allt han brydde sig om var att bli jämbördig med Gudarna.
Alla som jag bryr mig om kommer att bli bortdrivna.
Det är enda sättet att klamra sig fast vid mannen jag blivit.
Du måste ta bort de här bitarna av min hjärna.
Walter?
- Walter. - Hej, Astrid.
- Walter, vad gör du här ute? - Ditt hår,..
- Det är vackert. - Tack.
Fixade du den här radion? För den snappar upp en signal.
Det är vackert.
- Är du okej? - Ja,..
Ja, jag kan bara inte sova.
Hur känner du dig?
Jag hade huvudvärk igen.
- Kan jag hämta något? - Nej.
Allt jag behöver har jag precis här.
Det är något som ni båda två borde se.
Radion fungerar. Mönstret repeteras på en krets.
Det är liksom det var någon slags morsekod,
fast det är inte morsekod,
eller åtminstone ingen morsekod som jag någonsin har hört.
Tror du att det kanske är Donald?
Varför nu? Hur skulle han ens veta att vi fortfarande lever?
Tja,hanlämnade radion till Walter av en anledning,
och han lämnade den på den där frekvensen av en anledning.
Kanske han försöker att kontakta oss.
Ja, jo, han eller nån annan med en kortvågsradio.
Enda sättet att veta säkert är att luska ut vad meddelandet är.
Walter. Walter?
- Känner du igen det här? - Det kommer att bli svårt
att få nån information från honom just nu, för han har tagit syra.
Walter.
Walter?
- Trippar du? - Definitivt.
Översättning: Dream_Theater.
Walter,.. Jag måste tala med dig.
Kan du koncentrera dig för några ögonblick?
Carla Warren är här.
Min gamla döda labbassistent är här för att hemsöka mig.
- Hon som brann i eldsvådan. - Radion snappar upp en sändning.
Vi tror att det är från Donald. Känner du igen det?
Jag körde utslag på sändningen genom mitt krypteringsprogram,
och försökte luska ut om det fanns nån slags mönster
gömt bland pipen och tonerna, men jag får inte rätsida på det.
Okej, Walter, om de har rätt och Donald sände dig ett meddelande,
så är det ju vettigt om han väntar sig att du vet om det.
Just det. Verka vettigt.
Varför skicka ett meddelande som jag inte kan förstå?
Och kan du? Förstå det?
Det är i "A-moll". Peter, jag är ledsen.
Jag visste inte att vi skulle få ett meddelande.
Hur skulle jag kunna veta det?
Jag skulle inte ha tagit syran om jag hade vetat det.
- Vilken sorts syra tog du? - Black Blotter.
Jag hittade lite gömt på lagret.
Varför det?
- För det var ett utmärkt parti. - Nej, varför tog du syran?
Jag är desperat över att minnas planen innan han tar över helt.
Vad snackar du om, Walter?
Nina och jag gjorde en överenskommelse.
- Vad för överenskommelse? - Hon lovade att,..
när jag hade genomfört planen att besegra Observatörerna,
skulle hon hjälpa mig avlägsna de hjärnbitar de satte tillbaka.
Det tror jag inte är någon bra idé, Walter.
Jag vill inte mista dig, Peter. Jag vill inte mista nån av er.
Och det gör du inte, Walter. Jag är ju här.
Vi är ju alla tillsammans här.
Det är inte nog. Jag är rädd för att tiden rinner ut.
Vad menar du, Walter?
För två nätter sen, när ni alla låg och sov.
Så fann jag mig själv vid tunnelns utgångsdörr,
klädd och klar till att gå, att gå ut. Ut där.
Vart skulle jag ta vägen klockan 3:00 på morgonen, Peter?
- Var?! - Jag vet inte, Walter.
Och inte jag heller!
- Men han gör. - Men han gör.
Han vet vart jag skulle.
- Vem vet, Walter? - Den Walter som var.
Jag minns inte ens vad jag höll på med.
Liksom första gången jag gick ut, fast jag stoppade migsjälv.
Men tänk om nästa gång jag inte stoppar mig själv,
inte kan stoppa mig, vad händer då?
Jag lovade dig, Peter, men han skapade mig.
Han nära nog skapade mig. Av anledningar som jag inte vet.
Jag måste lista ut den här fördömda planen
för att besegra Observatörerna, och jag måste göra det snabbt
för att befria migsjälv ifrån den här djävulen.
Det måste finnas något de lämnade intakt, något som jag kan använda.
Peter. Peter.
Peter, jag tror inte jag borde diskutera detta i mitt tillstånd.
Du måste tillåta mig att sköta mitt arbete. Jag måste tänka,
- för att lista ut tonerna. - Okej, kom.
Och om vi inte behöver knäcka koden?
Vad menar du?
Signalen kommer ju någonstans ifrån. Om vi spårar den,
så kanske vi kan lista ut vad den betyder.
Peter, kan vi lokalisera var den här signalen sänds ifrån?
Nja, jag kan kontakta Anil, och se om rörelsen har en mottagare
som kan hjälpa oss triangulera signalen.
Tack, kära du.
Techen fungerar genom att isolera frekvensen
på radiosignalen som ni söker. Den lokaliserar signalen genom
att använda tre olika vektorer för att triangulera signalen.
Och vi måste befinna oss på en viss höjd för att spåra den?
Nej, det gör maskinen till er, genom att använda en satellit.
Du, Walter. Vi håller på att hitta signalens utgångspunkt.
- Det vet jag. - Och vet du att
det finns någonting gömt i det här labbet?
- Walter? Walter? - Vad är det för fel på honom?
- När kom han hit? - För en halvtimma sen.
Han hade med sig techen som ska hjälpa oss att
- spåra signalens ursprung. - Låt mig sätta parametrarna.
Sätt de röda locate- knapparna på "accept."
Gå tillbaka. Jag tror att det var där.
Vi måste gå till fots härifrån,
men sändningen kommer definitivt från det hållet.
- Och, hur långt bort? - Det är svårt att säga,
men signalen är fortfarande stark.
Jag gissar på inte mer än ett par hundra meter.
Vadå?
Du förbluffar mig.
Efter allt jag har fått dig att gå igenom,
så gjorde jag det som jag lovade att inte göra, lämnade dig igen.
Vet du, att jag är mer än lite förlägen?
Peter, du behöver inte säga någonting.
Jo, det behöver jag. Jag förtjänar inte dig.
Jag har bara sån tur, en sån otrolig tur att jag har dig.
Peter.
Han var en Observatör.
Peter? Det finns två till här borta.
En Observatör till och en Lojalist.
Ser ut som om de dödades under en skottlossning.
Baserat på kropparnas förruttnelse tror jag minst för 10, 15 år sedan.
Jag tror att vi just hittade Donald.
Liv, ta en titt på den här.
Det är en tidig prototyp av en Observatörspistol.
Det verkar som om han dödade de två Observatörerna och Lojalisten
men sedan dog av sina skador innan han kunde komma iväg.
Men om Donald har varit död under alla dessa år,
var kommer isåfall signalen ifrån?
Där borta ifrån.
Olivia! Det här är inte sändningens källa.
Det är bara ett relä för att förstärka signalen
som studsar in nån annanstans ifrån.
- Vad är det? - Kroppen bakom hjulet,
det är inte Donald. Det är Sam Weiss.
- Walter. - Vad är det?
Fanns det en man som var en del av planen som hette Sam Weiss?
Sam Weiss. Har jag aldrig hört talas om.
Han känner honom inte. Vem är han?
Han var nån som Peter och jag kände under en annan tidslinje.
- Kände? - Ja, vi fann just hans kropp.
Verkar som att han försökt skydda signalrelät från radiosändningen.
Men, vad hade han med Donald och signalen att göra?
Det vet vi inte, men tydligen,
så hjälpte han till med att hålla sändningen igång.
Men, finns det en möjlighet att Sam Weiss var Donald?
Det tror jag inte.
Jag menar, vi har sett glimtar av Donald på videobanden,
och hans hårfärg och typ av kropp matchar bara inte.
Peter omkalibrerar vår spårutrustning,
så att vi kan hitta signalens utgångspunkt.
Vi ringer dig såsnart som vi har någonting nytt.
Ja,..
Okej, hon kommer inte att se dig nu.
Det är fortfarande kallt, Walter.
- Kallare. - Detta är ju absurt!
Jag har inte tid med barnsliga lekar.
Berätta bara vad det är som du fått mig att leta efter.
Dina hemligheter.
Jag har ingen aning om vad du talar om.
- Och kan inte börja gissa. - Kan inte?
Det ordet fanns inte i den Walter Bishop´s vokabulär som jag kände.
Han sa en gång; "Det finns ingen Gud i detta labbet förutom mig."
Han är inte jag. Tala om för henne, Nina.
- Han har rätt. - Den Walter skulle inte tänka
sig att ge sig iväg själv till New York just nu.
Han skulle dela alla sina hemligheter med Observatörerna.
Och demonstrera sin oöverträffade begåvning.
En man med ditt hissnande intellekt och klarsynthet
skulle bli erkänd och skattad av Observatörerna, rent utav vördad.
- Ta din rock och hatt. - Sluta.
Jag tänker inte låta dig få
mig till att lämna labbet ensam igen. Jag lovade Peter!
Jag tänker inte äventyra planen.
Jag tänker inte riskera säkerheten för alla dem som jag bryr mig om.
Walter?
Varmare.
Det bränns. Och det vet jag hur det känns.
Jag förstår inte. Vad är det här?
- Nej, lägg tillbaka det, Walter. - Det är ditt livsverk,
det som jag kom för att bränna den kvällen som jag dog.
Kanske bara en titt.
Detta är min materie- förflyttningsuppfinning
till att ta ut maten från konservburkar.
Jag skulle ha gjort burköppnaren föråldrad.
Mister. Jag vet inte om jag kan växla den här.
Försök.
Och min design på den brännbara motorn driven med potatis.
Vad är svart paraply? Finns det här i?
Vad är svart paraply? Varför är det i mitt huvud?
Skulle det kanske sitta fint med en avrundning, sir?
Jag har lila microdot, eller vill ni hålla er till Black Blotter?
- Det tackar jag inte nej till. - Ett utmärkt val, sir.
När jag korsade universumen för att rädda Peter,
så var det när jag först insåg hur jag kunde göra det.
Och minns du något annat?
När du tänkte skapa ditt eget univerum och börja från början?
Jag är inte den du säger att jag är. Jag är inte längre den mannen.
Var är jag?
- Du är på Manhattan. - Manhattan?
- I Observatörernas distrikt. - Vad gör jag här?
Du smet ut ur labbet, du lurade Astrid.
Varför skulle jag göra det? J-jag lovade ju Peter.
Jag lovade att jag inte skulle lämna labbet ensam igen.
Jag skulle inte ta ett sånt ensidigt beslut.
Jag skulle inte göra något som kunde skada människorna jag älskar.
Självförnekelse. Du har varit honom längre än du har varit du.
Varför tror du annars att jag är här?
Jag är precis som din dagbok.
Jag representerar alla de saker som du försöker hålla begravda.
Jag ville gråta för dig. Jag är annorlunda nu.
Det var ett kirurgiskt ingrepp
som gjorde dig till den Walter du håller fast vid,
men du kan inte gömma dig ifrån den du är.
Jag gjorde ett fruktansvärt misstag. Jag riskerade allt.
Jag har försatt alla i fara. Jag måste hitta hem.
Kom nu, Walter. Vi väntar på dig.
Vad gör vi här?
Vi ska träffa Peter och Olivia.
- Vi ska hyra en båt, minns du? - En båt? Ooh.
Vad är det för fel på honom?
- Han mår bra. - Här har du.
Den ligger vid änden av bryggan. Men var försiktig med choken
'för ni flödar motorn om ni gasar för mycket.
Okej, då åker vi, Walter.
Varför behöver vi en båt, Peter?
För att vi använde techen som Anil gav oss för
att lokalisera utgångspunkten på Donalds signal.
- Var kommer den ifrån? - Där, den där ön.
- Det är dit vi ska, Walter. - Är det där som Donald är?
- Det ska vi ta reda på. - Åh, jisses.
- Se var du går, Walter. - Vad är fel?
- Vad är det som händer? - Walter, lugn, koppla bara av.
- Nej, vi måste,.. - Nej, nej, Walter.
Ta det bara lugnt. Ta det lugnt.
Hallå, ni där.
- God eftermiddag. - Vänta lite.
- Er båt? - Ja, vi ska besöka min farbror.
- Er farbror? - Han bor ute på Thimble Island.
- Jag måste nog göra en skan. - Självklart, inga problem.
- Har ni papper? - Javisst, har dem här.
Sätt fart.
Kom igen, Walter.
Varför skjuter de här mössen på oss?
Kom igen.
Baserat på signalens styrka, så måste vi börja närma oss.
Titta, det finns en stig alldeles där borta.
Hur är det med dig, Walter?
Han mår bra.
Det är här som signalen frambringas.
Vilka är ni? Och vad vill ni?
Vi är här för att träffa Donald.
- Är ni Donald? - Det finns ingen Donald här.
Har ni nånsin settdenna mannen förut? Känner ni igen honom?
Jag vet inte vilka ni är, men jag föreslår att ni vänder om
och går tillbaka dit som ni kom ifrån.
Astrid. Ser du honom?
- Barnobservatören. - Herregud.
Det är han.
Richard? Vilka är de här människorna?
Jag har det under kontroll, Carolyn. Gå tillbaka in.
Vi är här på grund av en man vid namn Donald.
Känner ni honom? Han lämnade en radio till oss,
och imorse började den sända ut en signal som ledde oss hit.
Sänk geväret.
Richard, vi visste att den här dan kunde inträffa,
den dagen när någon kunde komma efter honom.
Ni sa att ni fick in en radiosändning.
Isåfall vet ni att den innehöll ett meddelande med ett lösenord.
Meddelandet var i kod, och vi kunde inte knäcka det.
Donald sa att den han lämnade radion till skulle veta koden.
Om ni är de som ni säger så tala om lösenordet.
Säg lösenordet.
Svart paraply.
Det är Svart paraply.
Det är lösenordet. Svart paraply.
Jag tror att ni borde komma in.
Ni känner Donald. Och vad kan ni berätta om honom?
När inkräktarna kom och folk började att slå tillbaka,
så hjälpte min fru och jag till i saken så gott vi kunde.
Vi delade mat, anskaffning, läkarvård, och härbärge
till dessa som var tappra nog till att sätta sig upp mot dem.
Du var med i motståndsrörelsen.
Vi kallade oss inte så då, men ja.
Efter ett tag, så vann vi ett rykte som pålitliga människor.
Det var så vi mötte Donald.
Ungefär åtta månader efter invasionen,
så dök han upp på vår tröskel.
Han sa att inkräktarna sökte efter honom och att han måste försvinna.
Men han behövde oss till att se efter pojken.
Han sa att han var en del av en viktig plan för att slå inkräktarna.
Donald sa att han jobbade med en vetenskapsman från Boston,
men att vetenskapsmannen hade blivit tillfångatagen.
Han var inte säker på att han nånsin skulle få se honom igen
- men hoppades att han skulle. - Det är jag.
- Sa Donald vart han skulle? - Nej.
Och efter det så såg ni aldrig till honom?
Det var en del av överenskommelsen.
Han kunde inte komma tillbaka. Han ville inte försätta oss i fara.
Vi fick höra att han var död.
Innan han gav sig iväg, så gav han oss den här.
Vi måste sätta på den var femte dag vid samma tidpunkt,
så att den kunde sända ett kodat meddelande.
Om ni fortfarande levde,
så skulle ni få meddelandet och komma efter pojken.
- Det var över 20 år sedan. - Han talar inte.
Han har inte åldrats en dag sen han kom att bo med oss.
- Vi kallar honom Michael. - Det fanns tider
då jag tänkte på att inte sätta på signalen nåt mer.
Rent själviskt, så ville jag behålla honom här hos oss.
Det här är en svår dag för mig.
Jag tvivlade aldrig på att Michael var viktig,
på att han var menad för nåt stort.
Här. Nånting som gör dig varm.
Det är bara varm choklad.
Jag hade en dotter, och som liten älskade hon varm choklad.
Hon brukade säga att,
av all varm choklad i världen, så var min hennes favorit.
Känner du igen mig? Kommer du ihåg mig?
Men han träffade oss i en annan tidslinje.
Hur skulle han kunna minnas dig?
Observatörer upplever tiden annorlunda.
Det kanske han också gör.
Du kan inte gömma dig från den du är.
Vissa saker är inte våra att mixtra med. Vissa är Guds.
Det finns bara utrymme för en Gud i detta labbet, och det är inte din.
Gud, jag står bara inte ut när du inte är här.
Du vet vad jag håller på med, och du vet var jag är,
24 timmar per dag, 7 dagar i veckan.
Jag tänker inte ge upp, Elizabeth. Jag kan klara det här.
Jag vill att du inte tvivlar på mig.
Inget kommer att hända dig. Det lovar jag.
Walter, försöker du skapa ett maskhål till ett annat universum?
Ja. Det tror jag att jag precis talade om.
- Ledsen, men det kan du inte. - Jo, det tror jag att jag kan.
Nej, Walter, jag tänker inte låta dig göra det!
Walter! Nej!
Walter, nånstans, så måste det finnas en gräns.
Det måste finnas en gräns som vi inte får överskrida.
Min son är döende, Dr. Warren.
Jag tänker inte tillåta att det händer igen.
Jag har blivit döden, förstörare av världar.
Citera inte Oppenheimer.
Kunskap kan inte eftersträvas utan moral.
Du låter som en skenhelig sydstatspredikant!
Jag kanske går i kyrkan varje Söndag, Walter,
men jag har också tre examen i fysik,
och jag säger dig att du får inte göra det här.
Vi känner båda till att den mängd energi
som krävs för att skapa en portal
för alltid kommer att förstöra båda universum.
För ett livs skull kommer du att förstöra världen.
Vissa saker är inte våra att mixtra med. Vissa är Guds.
Det finns bara utrymme för en Gud i detta labbet, och det är inte din.
Dagboken spelar ingen roll.
Även om du bränner den, så är det för sent,
nu när du minns alla saker du är kapabel till.
Walter, du fick tillbaka pojken.
Du måste fortsätta. Du måste fortsätta att kämpa.
Jag tror vi båda vet att du är för trött för att göra det.
Det finns inget att bränna.
Du har varit honom längre än du har varit du.
Översättning: Dream_Theater.