Tidigare i Fringe,..
Jag trodde aldrig att jag skulle få se dig igen.
Jag ville träffa dig så mycket,
men jag var rädd för att äventyra er säkerhet.
Vi behöver din hjälp, Nina.
Hastings, ge Dr. Bishop allting han behöver.
- Det blir mig en ära. - Vem är det?
Det var ett fall som vi jobbade på.
Han började uppvisa empatiska förmågor.
Varför skulle jag behöva en empat?
Vi använde det här stället för att gömma honom
tills någon kunde återvända efter honom.
Där är det. Han är inte här
Jag tror att den som tog pojken lämnade den här.
Den får in en signal.
- Det är här signalen skapas. - Vad vill ni?
- Han har definitivt inte techen. - Kanske den avlägsnades.
Nej, det finns inget ärr.
Här, smaka på den här. Kom igen, det är gott.
Michael, du brukade skriva ned saker till mig.
Du hjälpte oss fånga en skurk. Kommer du ihåg det?
Michael, du är väldigt speciell,
och det finns mycket som vi skulle vilja lära oss om dig.
Min far jobbade på en plan med en man som hette Donald.
Du var en väldigt viktig del av den planen.
- Minns du det? - Det gör du och du känner mig.
Vi borde bara gå in i hans tankar precis som med September.
- September var i koma. - Då gör vi det med honom med.
Vi försätter honom inte i någon koma.
Isåfall sätter vi en elektro- magnetisk sond i hans skallbas,
och pumpar honom full med serotonin, neurontin och LSD.
- Walter, han är bara ett barn. - Han är inte bara ett barn!
Han är mer än ett barn. Han är en väsentlig del av min plan.
Det måste han veta! Han säger bara inte något
av en eller annan anledning. Du sa ju själv,
att han skrev saker förut. Varför gör han inte det nu?
Vem är Donald? Var är han? Och lever han?
Jag måste hitta honom. Tala om för mig.
Du! Walter, lugna ner dig.
Hur ska jag kunna det, Peter? Tiden rinner ut för oss.
Förstår ni inte? Vi har en värld att rädda!
Acid, återgå till att skära ut de här banden.
Vi kommer inte att få några svar från honom.
Peter, det stämmer inte. Jag menar, han är en empat.
Vi brukade ha en koppling. Han brukade känna vad jag ville
och sedan brukade han meddela mig det.
Och nu, så verkar det bara som att han inte kan.
- Nina, det är Olivia. - Är allt som det ska?
Nina, vi behöver din hjälp med någonting.
Va? Det är inte säkert för mig att tala här.
Låt mig ringa upp dig om tio minuter.
Kan jag hjälpa er?
Du är en Lojalist.
Då vet du hur viktigt det är att du svarar på mina frågor.
- Var är din överordnade? - Jag är inte säker.
Hon fick ett samtal för en stund sen
och sa sen att hon tog en tidig lunch.
Vem var samtalet från?
Det kom in på hennes privata komm.
- När inträffade detta? - För runt 20 minuter sedan.
Ta med ett LQ7-förband. Vi har inte mycket tid.
- När förväntas hon återvända? - Hon är alltid tillbaka 13.00.
Flyktingarna vi söker använde nyligen en sublimeringsapparat
för att komma in i en övergiven lagerinrättning.
Vi har spårat apparaten till Forskningsministeriet.
Någon här har försett dem med den,
och jag misstänker från det här kontoret.
Det är inte er som jag bekymrar mig om.
Detta är Nina Sharp.
Är alling som det ska?
Vi har aldrig sett nån förr.
Vadå? Ett barn?
En barnobservatör?
Vi har aldrig sett nån förr.
Det är inte säkert för mig att tala här.
Låt mig ringa upp er om tio minuter.
Översättning: Dream_Theater.
Nina, tack så mycket för att du gör det här.
Jag vet vilken risk du tar.
Nonsens. Jag är inget om jag inte kan vara en resurs för dig.
Och, var är han nu då?
Hallå. Mitt namn är Nina.
Vad gör vi här? Jag fryser.
Jag har tillgång till tech
som jag tror blir er till hjälp för att kunna kommunicera med honom.
Det finns i ett labb inte så långt härifrån.
Ett ministerielabb? Tror du att det är säkert?
Inget ministerielabb. Ett hemligt labb.
Jag trdde inte att hemliga Massive Dynamic labb existerade.
Jag är glad att jag fortfarande kan överraska dig.
Sedan invasionen har jag låtit motståndsrörelsen använda det.
Vi borde se till att komma iväg.
Hur är det med Walter?
- Vilken av dem? - Ah.
Han har vacklat den senaste tiden.
Han tog syra igår, och det hjälpte ju inte, precis.
Jaså, så mycket har han inte förändrats.
Han förbluffar mig. Ibland ser jag honom i ögonen,
och ser en blick som jag inte känner igen.
Han sa att du hade gått med på att avlägsna en bit av hans hjärna
när han väl genomfört planen med att besegra Observatörerna.
Underskatta aldrig motivationens kraft.
- Du samtycker inte? - Vad händer med honom
Efter att vävnaden har tagits bort, vad händer då med Walter?
Hur många gånger kan en mänsklig hjärna hålla för någonting sådant?
Walter sa till mig att det var en risk han var villig att ta.
- Det accepterar inte jag. - Det kanske du inte behöver.
Om planen inte slutförs i tid, så kanske han återgår helt
och inte längre vill genomgå det.
Så vad du säger är att jag mister honom oavsett?
Vad du säger är att din far förstår
att allt som är värt att kämpa för medför en kostnad.
Kanske har hon blivit varnad om vår närvaro här.
- Det vore inte första gången. - Varje konspiration har ett nätverk.
Jag vill se inrättningen från vilken sublimeringsapparaten togs.
Det är okej.
Det är bättre om han stannar där borta en stund.
Experimenterade motståndsrörelsen på Observatörer här?
Ja. Bland andra saker så ville vi förstå hur de läste av oss.
Och kanske tillverka teknologi som kunde ge oss samma fördelar.
- Fungerade det? - Nej. Vi lyckades bara
att extrahera bitar och stycken av data.
Bilder, och ord i deras medvetanden, men inte nog för att vara användbart.
Men, om du var kapabel till att kommunicera med observatörsbarnet
med hjälp av neural stimulation en gång förut,
så kanske denna teknologin kan hjälpa dig att göra det igen.
Är du okej? Tänker du på henne?
Ja, varje gång jag ser en affisch så hoppar hjärtat till.
Ja, mitt också.
Det är svårt att se hennes ansikte, men på samma gång, så vill jag.
- Är ni klara därinne? - Ja, det är ingen fara nu.
Liksom våra tolkar Observatörs -hjärnor extern stimulans,..
språk, syn, ljud,.. till mönster av elektrisk energi,
vilket vi i folkmun kallar "tankar."
Kom, Michael.
Det här är en elektrokognitiv översättare.
- Förkortas "ECOG". - Hur fungerar den?
Genom att översätta mönster av elektrisk energi
till ord och bilder som vi kan förstå.
Den tillåter dig att avläsa deras tankar.
För alla syften och avsikter, ja.
Denna kommer att räcka.
- Förbered objektet. - Hans namn är Michael.
Kapten Windmark, vi har inte kunnat lokalisera Nina Sharps kommenhet.
Fortsätt att söka.
Mr. Rhode, vi har fastslagit att Nina Sharp är en förrädare.
Hon jobbar för motståndsrörelsen.
- Har ni någon vetskap om det? - Nej.
- Vet ni var hon är? - Nej.
Jag tror er.
Det här kommer att kännas lite kallt.
Vi ska bara göra ett test, men det gör inte ont, det lovar jag.
Hans barkaktivitet överstiger kurvorna.
Den neurala länken är utmärkt. Vi är i ordning.
Okej.
Michael, om du vid något tillfälle vill sluta,
så krama bara min hand. Okej?
Michael, minns du varför du är så viktig för Walters plan?
- Hans tankar svarar på frågan. - Hmm.
ECOG försöker att översätta hans neurala aktivitet,
men den bearbetar information på ett sätt som jag aldrig sett förr.
Detta är inte som nån av de andra Observatörerna från våra försök.
Programvaran kan inte tolka det.
Något har fundamentalt förändrats med objektet.
Michael.
Vad som än lät oss kommunicera förut är inte längre genomförbart.
Ni sa att pojken skapade en förbindelse med Olivia,
och hjälpte henne att lösa ett fall.
- Det stämmer. - Och det gjorde han,
för att han visste vad du ville. Han kunde känna det
genom den empatiska förbindelsen med dig.
Kanske kan han inte hjälpa oss nu
för att den förbindelsen inte längre existerar.
Så du säger att han inte kan förstå vad vi vill?
Så hur kan han hjälpa oss?
Vi har försökt att gå in i hans tankar.
Kanske svaret är att låta honom gå in i våra.
Ja,.. Det är lysande, Nina. Vi måste skapa en länk
mellan ett av våra medvetanden och pojkens.
- Och hur gör vi det? - Det kommer att ta lite tid,
jag måste omkonfigurera ECOG:ens programvara,
och ni måste åka tillbaka till lagerbyggnaden
vid Forskningsministeriet för att hämta en ECOG-halo till,
och en neuraladapter till den andra personen.
Blir det några problem?
Nej, jag har en man på arkivet. Han ger oss det vi vill ha.
- Hastings? - Ja.
Nästa.
- Namn? - Hastings, Darryl R.
Jag får fortfarande inte tag i Hastings.
Detta är intolerabelt.
Utan neuraladaptern och den andra ECOG-halon,
så har vi inte en chans att kommunicera med pojken.
Oroa dig inte, Walter. Vi får tag i dem.
- Nina har passeringskoden. - Hennes komm funkar inte under jord,
så det går inte att kontakta henne.
Tror du att vi kan ta oss förbi den här?
- Hejsan. - Astrid, vi behöver din hjälp
- att ta oss förbi ett kodlås. - Visst. Ge mig modellnumret.
Nästa.
Jag är en kvalitésäkrad ingenjör.
Jag utvärderar och underhåller teknologin lagrad i inrättningen.
Jag rapporterar inte direkt till Nina Sharp,
- fast ibland, via omvägar. - Mr. Hastings, vi tror,..
Doktor. Det är Dr. Hastings.
Dr. Hastings.
Okej, du ska ta den bruna tråden
från plattan och fästa den på kommens knutpunkt.
Okej, kommen är fäst.
Nu, så ska jag skicka en kontinuerlig ström av data
till er kommenhet. Förhoppningsvis blir det nog
för att kortsluta låskretsen.
Förhoppningsvis? Jag trodde att hon visste vad hon gjorde.
Okej, jag skickar det nu. Ni kanske borde gå bak lite.
Okej, vi är inne.
Vi tror att en sublimerings -enhet från denna inrättning
anskaffades till kända rymlingar.
- Vet ni om det här? - Nej.
Jag tror er inte. Spänn fast honom.
Skicka iväg resten.
Vi kunde lika väl leta efter en nål i en höstack.
Nej, allt är inordnat efter serienummer. Titta.
Där är en station. Kanske vi kan kommaåt databasen.
- Kan du köra en sökning? - Ja.
Där. 18-C-6.
Där uppe, på översta hyllan.
- Windmark är här. - Va?
Han är med Hastings.
Det var en utgången modell.
Jag visste inte vad de skulle ha den till.
Du ville hjälpa dem. Du beundrar dem.
- Du beundrar Dr. Bishop. - Ja.
- Jag beundrar honom. - Var är Nina Sharp nu?
- Jag svär, jag vet inte. - Var är rymlingarna?
Du kommer att bli belönad för din lojalitet.
Jag vet inte. Jag vet inte.
Michael, jag vill att du stannar här.
Jag är strax tillbaka.
Där. Det är hennes signal.
- Komponenterna är intakta. - Vi måste ut härifrån, nu.
- Det är Nina. - Olivia, är allt som det ska?
Nina, jag vill att du lyssnar på mig. Du har blivit avslöjad.
- Vad? - Observatörerna och Windmark
är här. De frågar ut Hastings nu.
Du kan inte åka tillbaka till ministeriet och inte åka hem.
- Det är okej. Jag måste sluta nu. - Jag är ledsen.
- Okej, vi är klara, kom nu. - Vänta.
De är borta. En vakt kom precis in
och sa något till Windmark, och sedan försvann de.
Vi tänker statuera ett exempel med dig.
Precis min tanke.
- Dr. Hastings, kan ni höra mig? - Jag försökte, jag försökte.
- Det är okej. - Han vet.
- Vad då? Vad vet Windmark? - Nina, de spårade henne.
De vet var hon är.
Det är okej. Allt kommer att bli bra. Jag bara,..
Det är oviktigt. Det finns inget du behöver oroa dig för.
Åh, herregud,..
Michael, följ med mig, skynda på.
- Vad är det? Varför stannar vi? - En kontroll.
Vi måste vända.
Om jag backar nu, och vänder så kommer vi att dra på oss
för mycket uppmärksamhet. Vi måste dumpa bilen.
En åt gången. Walter, du först.
Stig ur nu.
Okej, gå.
Leta upp dem.
- Kapten Windmark. - Rymlingarna. Var är de?
Ni kommer för sent. De är borta sen länge.
Ni försöker att skydda dem. Vad är det med rymlingarna,
undrar jag, som inger en sådan missledd lojalitet?
Ni försöker att blockera era tankar för mig,
men det kommer inte att stå sig.
Era,.. odjur.
Ni tänker på honom. Pojken.
I morse, så blev ni uppringd på ert kontor.
Ni sa någonting om ett observatörsbarn.
Han är viktig för rymlingarna. Varför är han viktig för dem?
- Vad är hans syfte? - Varför oroar ett barn er så mycket?
Han är bara en kuriositet, och ni misstar er angående honom.
Han är inget barn.
Han är ett kromosomiskt fel. En genetisk avvikelse.
Betecknad: Avkomma XB-6783746.
Liksom alla avvikelser var han avsedd till att avlivas.
Men,.. han försvann. Det var ett stort mysterium på min tid.
Ingen vet hur det gick med honom,.. förrän nu.
Jag skulle väldigt gärna vilja träffa honom.
- Ber ätta var han är. - Kapten Windmark?
Det finns inga spår av någon annan här.
Isåfall blir jag tvungen att tillgripa en djupare extraktion.
- Varför? - "Varför?"
Varför är ni inte rädd?
Vet ni varför ni lutar på huvudet sådär?
Det är en ofrivillig reflex i er fysiologi.
Det förändrar vinkeln på vilket ljudvågor träffar trumhinnan,
släpper in mer stimuli. Precis som en ödla.
Jag har studerat dem med. Ränklystna individer.
Deras hjärnor har utvecklats under 320 miljoner år, och
trots all deras evolution, så skapar de inga band.
Kärlek existerar inte för dem.
De är okapabla till att drömma, fundera på skönhet, eller
till att umgås med någon bättre än dem själva,
inte olikt er sort.
Experimenten som vi utförde här i detta labbet,
gav ett överraskande resultat,
för att efter alla era år av evolution så
återutvecklade och finslipade ni av misstag primitiva instinkter
som vi har lagt bakom oss för länge sedan.
Så i realiteten, så är det ni som är odjuren.
Spänn fast henne.
- Ni kan inte skada mig med den. - Jag vet.
Walter, kanske du borde stanna i vanen.
Jag följer med dig.
Nina?
De har pojken. Vem vet vad de gör med honom.
Vad gjorde han med henne?
Vart skulle hon?
Hon hindrade Windmark från att avläsa henne.
För att skydda oss. För att skydda planen.
Och för att skydda pojken.
De åkte utan honom. Han är fortfarande här.
- Michael? - Michael?
Michael, du kan komma ut nu! Det är säkert!
Michael! Michael?
Michael. Peter!
Är du okej?
Det är okej. Michael?
Han gråter.
- Är du klar? - Ja.
Om du förstår mig, så rör vid din näsa.
Utmärkt. Det var mycket bra.
Minns du att du träffade mig för längesen med en man vid namn Donald?
Det gör han. Han minns.
Vet du varför jag behövde dig till min plan?
Kan du berätta för mig varför du är viktig?
Pojken är viktig. Han måste få leva.
Vad hände?
Jag vet vem Donald är.
Donald är September.
Översättning: Dream_Theater.