– 91...92. Där är det. – Kan vi åka dit?
Det är en miljon flaskor med sprit där. Tror du att de saknar en flaska?
Vi har vädret med oss, sir. Vi är i hamn om några timmar.
– Bra. – Ingen orsak, sir.
En sån här doft har jag aldrig känt, inte ens på skithuset.
Luktar det rosor när du skiter?
– Titta! – Ge mig ett handtag.
– Du sa att det var sprit. – Det stod så på pappret.
– Vi har intrång i lastutrymmet. – I vilken sektion?
– 101. – Helvete! Ta över!
– Stäng dörren! – På med maskerna!
De är döda.
Ta hand om dem.
– God morgon. – Passet, tack.
– Passageraren? – Tufft party, hon tar igen sig.
– Ibiza? – Ja. Tack.
Pappa fiskade med mig som liten. Konstigt nog visste jag var fisken låg.
Den var alltid där jag sa att de var.
– Säkerhetskontroll. – Ser jag ut som en säkerhetsrisk?
Kliv ur bilen och ta med papperna till kontoret.
– Här är papperna, sir. – Datorn är på kontoret.
– Hon också. – Hon sover.
– Tillsammans med hennes papper. – Okej, visst.
Jag har napp!
Du tappar den ju.
Nu är du nära.
Det är en bjässe.
Tappa honom inte.
Känns nära.
Dra åt vänster...höger!
– Är det Moby Dick? Vill du ha hjälp? – Nej, tack.
Jag har fiskat här innan du föddes.
Nära, inspektören. Riktigt nära.
Det är tur att vi fransmän har humor.
Med all respekt, ni tror att Jerry Lewis är ett geni.
– Han var det. – Dean var ett geni.
Han hade ju bara drink- och ciggprylen.
Exakt, alla kan ramla, men inte stillastående med en drink och en cigg.
Ja? Ja, det är Tarconi.
Jag kommer.
Vår semester blir tyvärr kortvarig.
Det är en röra i Marseille, nån kör en Audi som en galning.
– Titta inte på mig. – Dig skulle jag kolla först.
Men jag sa att du hade det perfekta alibit.
Som vanligt.
Tarconi! Snälla!
– Jag är ledsen... – Det är första nappet!
Jag ber dig! Stanna båten!
– Nej. – Kom igen, snälla.
Stanna.
Vad är syftet med resan, mr Johnson?
– Affärer. – Vilken typ?
Miljöskydd.
– Passera. – Tack.
Med tanke på attityden mot miljöbovar. Vad står först på listan?
Listan är kort och ska genomföras.
I en tid med industrins ökade avfall som tävlar i den globala ekonomin-
-kan målen vara svåra att uppnå.
Inte så kärvt som en förorenad planet.
Ursäkta mig, jag har träd att rädda och en industri att gäcka.
– Morgondagens tal. – Nåt bra?
– Många kommer att bli förbannade. – Utmärkt.
HEMLIGSTÄMPLAT
– Hallå? – Ministern...
– Vem är det? – Mitt namn är oviktigt.
Jag är ombedd att ta hand om dina förhandlingar med Eco Corp.
Licenserna för deras affärer i Ukraina.
Du har fått fel uppgifter. Förhandlingarna är avslutade för gott.
Du ändrar dig nog när du har sett dokumenten i kuvertet.
Jag hör av mig.
– Larmcentralen. – Det har skett en olycka.
Skicka en ambulans till Rue de la Falaise 8.
Malcolm!
– Jag bad om priset, vad är det här? – Jag är inte intresserad, han är det.
– Chefen sa att du var rätt man. – Han har tagit fel.
Två saker angående chefen. Han tar inte fel eller godtar ett "nej".
Det finns en första gång för allt.
Inte den här gången.
Det här vill du inte göra.
Du är inte i läge att säga vad jag ska göra.
Du har tio sekunder på dig att ändra dig.
Du får fem sekunder på dig att avlägsna handen.
Malcolm! Hör du mig?
– Du kunde titta förbi, men... – Jag hade ingenstans att ta vägen.
Ta det lugnt.
– Inte ut ur bilen. – Du måste få det bekvämt.
Ingen ambulans.
Du behöver en läkare. Du har blivit skjuten.
Inte långt från bilen!
Slappna av. Försök att hålla dig lugn.
Du blir uppfräschad i ett nafs.
Han är där inne, skynda er.
– Var försiktig med att flytta honom. – Vi vet vad vi gör. – Sir, hör du mig?
– Pressa min hand om du hör mig. – Bilen...
– Är jag i himlen? – Du sitter faktiskt i skiten.
– Hjälper du mig ur det? – Det beror på hur allvarligt det är.
– Lita inte på nån. – Då är vi helt överens.
– Inte ut ur bilen! – Vad är det med bilen?
Inte bilen.
Vänta!
Jag sa ju det.
Lita inte på nån.
Jag sa ju det.
Jag tog med en kostym. Du jobbar väl i det?
Ja, men jag jobbar inte.
Jag sa ju det, chefen.
Låt bli, du framförde inte vårt förslag på ett bra sätt första gången.
Tack.
Vi kom till dig i god tro. Du sa att du var otillgänglig.
Vi anlitade den du föreslog som visade sig vara ineffektiv.
Nu är jag kvar med ouppklarade affärer. Som jag ser det är du ansvarig för det.
Så kan man se på det, men jag är fortfarande otillgänglig.
Får jag säga en sak?
Nån mer som vill säga nåt?
Bra. Leta upp nån smartare.
Du har tre sekunder att ändra dig, annars blir du otillgänglig för alltid.
Ett...
Två...
På ett villkor.
– Jag är idel öra. – Jag kör min egen bil.
Avgjort.
Vi tog oss friheten att fixa till bilen.
Bytte olja, trimmade och strippade den. Bytte nummerplåtar.
Sen satte vi in vår egna GPS, det blir mer effektivt så.
Jag ville ha den bäste för det här jobbet.
Det här är en högre division.
Se det inte som ett till jobb. Se det som ett kall.
Jag är glad att vi arbetar likadant. Vi tar båda ett uppgör och det är allt.
Du gillar inte namn liksom jag. Båda gör det vi ska utan frågor.
Det är dina regler, eller hur?
Du glömde en regel. Arbeta ensam.
– Jag trodde att du ville ha sällskap. – Skulle jag inte slutföra uppdraget?
Du har rätt, det vill jag.
Vänta!
Vill du ändra reglerna?
Det finns alltid undantag. Vi gör ett idag.
Du bestämmer.
Nåt annat?
Vad bör jag veta om armbandet?
Minns du typerna som tänkte spränga plan genom att blanda vätskor?
Samma princip.
Åtta meter från bilen lyser det gult som visar att första vätskan är klar.
På 16 meter lyser det orange, och andra vätskan rinner till.
På 24 meter ser du rött...
Dags att åka. Den här kan bara ringa mitt nummer.
Ring mig när du passerar första tullen norrut. Okej?
Pengar till bensin och mat. Några fler frågor?
Kan du ta på dig bältet?
Vill du berätta vad det handlar om?
Fint!
Ocean 12 begär lasttillstånd.
Papperna är hos miljövårdsverket. Vi meddelar er när det klart.
Okej.
Jag vet vad du har råkat ut för, men inte Frank.
Överste Medved på underrättelsetjänsten har fått informationen.
Han vet att det ska prioriteras. Han har sina bästa män på det.
Han håller det inofficiellt. Han föreslår att du förhalar det.
Inspektören? Bilen är klar att undersökas.
Vi måste hitta honom snarast.
Det har högsta prioritet.
Förbannat! Flytta dig!
Jag är polis!
Hör här. Jag vet inte din delaktighet i det här.
– Du var här först så börja prata. – Jag vet ingenting.
– Hur kände du Malcolm? – Det gjorde jag inte.
Klev du in i bilen utan att känna honom?
Just nu är jag med nån jag inte känner.
Skulle inte du ringa?
– Kul att du ringer. – Ge mig bara koden.
1-1-2-6
Ring när du kommer fram.
Vad finns i Budapest.
Gulasch, öl.
– Tillbaka till presentationen. – Vad hände med inga namn?
Den regeln är upphävd för tillfället.
Jag är Frank Martin.
Vad heter du?
– Vad spelar det för roll? – Vi sitter i samma båt.
Nej.
Vi sitter i en bil med samma explosiva armband.
– Det är att sitta i samma båt. – Nej. Dig tänker de döda.
Det vet jag.
Antagligen tar de dig efter mig. Vill du förhindra det behöver vi hjälp.
– Jag börjar om. Vi har ett problem. – Tror du inte jag vet det?
Ser jag dum ut?
Jag sa inte att du var dum.
Men vi har ett problem och du hjälper inte till precis.
Jag vill inte prata mer.
Visst.
– Vad hette du? – Frank Martin.
Valentina.
Ett nöje att träffa dig.
Inspektören. Det finns ingen GPS-signal.
– Inspektören? – Nej, vi har ingen signal.
Herrarna från Eco Corp är här.
Visa in dem.
Mina herrar.
Tack för att du överväger förslaget så snabbt.
– Ni gör det svårt att låta bli. – Ja, vi brukar inte godta ett "nej".
Här är kontrakten. Allt är i sin ordning.
Båtarna godkändes inte om inte du skrev under.
Båtar? Jag trodde att det var en båt.
Såhär är det.
För att få det lönsamt måste vi ha en vettig volym.
– Hur många båtar pratar vi om? – Med den i hamnen, åtta.
– Åtta? – Det här året.
Skydda miljön är ett åtagande på sikt. Det har du väl sagt själv?
Vilket jag också gör imorgon i Odessa. Där skriver jag under de här.
– Vi hoppades på att klara av det idag. – Jag vill granska dem igen.
Ett dygn gör väl inget när det gäller ett åtagande på sikt?
Nej, självklart inte.
Då ses vi i Odessa imorgon. Vi kan säga 09.00.
– Ja. – Vi stannar, men materialet läcker.
– Vi kan inte dölja det. – Jag tar hand om det.
– Lugn, affären är strax klar. – Ett dygn, inte mer.
– Ja? – Du har ett dygn till.
– Fram till 09.00 imorgon. – Det är mer än nog.
– Har du nån ledtråd? – Bättre upp, en plats.
Interpol har svarat angående nummerplåten.
Kortet togs av en fartkamera på motorvägen till Bordeaux.
Varna våra vänner i norr.
– Okej, men vad ska jag säga? – Ser du inte vad som pågår?
Jag är hungrig.
Vi är tio mil från öl och korv.
Jag gillar inte korv.
Vad gillar du?
Kalvstek, morötter och klyftpotatis, spetsad med medelhavssås.
Till förrätt?
En sallad.
Grönsaker, toast och Di Modena vinäger.
– Lagrad? – Självklart.
Till dessert?
– Kladdkaka. – Med eller utan vispgrädde?
Med.
– Dryck? – Vin.
– Kan du specificera? – Isvin.
Naturligtvis.
FEL VÄG
– Vad gör du? – Ska träffa nån angående armbanden.
Han har avvikit från färdplanen.
Sänd nån som tar honom tillbaka på spåret. Döda honom inte.
– Skönt och se dig min vän. – Detsamma, Otto.
– Du sa inte att din dejt var med. – Det är hon inte.
– Det...är komplicerat. – Det är alltid komplicerat med dig.
Men vi kan ta det över en schnitzel jag har gjort.
Du vet att jag älskar din schnitzel, men jag vill ha väck det här först.
Underbart! Binärmagnetisk teknologi.
I klartext, Otto.
Pentagon har finansierat ett program via ett av sina bulvanbolag.
De har forskat i ett nytt vapensystem, baserat på magnetisk dragningskraft.
Mycket hemligt.
– Hur får du reda på vad Pentagon gör? – Du kan inte ana vad internet avslöjar.
– Vill du se invasionsplanerna för Iran? – En annan gång.
Nu måste jag få bort armbandet utan att man sprängs till Iran.
I vanliga fall finns en sändare i närheten.
– Du borde inte göra det här. – Först är du tyst och nu ger du råd.
– Det är en varning. – Lite sent för det, eller hur?
Jag håller med.
Du är ur kurs.
– Ska jag...? – Ja, det bör du.
Hör här. Nåt var fel på bilen och behövde kollas.
I mitt yrke är man lika bra som sin bil. Vårdar man den, vårdar den dig.
Du ska tillbaka upp på vägen.
Fortsätt.
– Hoppa in i bilen, Frank. – Nej.
– Har du hittat den? – Inte än.
– Är du den lilla typen? – Nej, den stora.
Nu är du inte så stor längre.
Jag hittade den.
– Sändaren. – Kan du ta bort den?
Den är riggad. Om jag gör det...boom.
Du är bra på att slåss.
Men du kan inte knyta en slips.
– Vart är du på väg? – Jag är trött.
– Därför föredrar jag bilar. – Då är vi två.
– Vad ska jag göra när de vaknar? – Det är bäst att du går hem för dagen.
– Blev du road? – Du blir mindre road om du dör.
Du behöver mig levande. Ska jobbet utföras ska vi klara ut en sak.
Jag lyssnar. Vi har redan träffats personligen.
Tydligen inte till min belåtenhet. Det bör vara allt du bryr dig om nu.
Samma plats om en timme. Vänta på mitt samtal.
– Hallå? – Du svek mig.
Du är varken den första eller sista. Jag ville träffa dig personligen.
Det behövs inte.
Sen vi pratades vid har jag kommit fram till att jag inte behöver den bästa.
Vem som helst med körkort duger. Som Donad Trump säger: Du är sparkad.
– Vem är du? – Den nya föraren.
– Vad hände med den förre? – Sprängdes i bitar.
Stanna!
Stanna bilen!
Stanna, säger jag!
Stanna!
Sparkad!
– Hur var tuppluren? – Fridfull. Hur var ditt samtal?
Kortvarigt. Sätt på dig bältet.
– Det är jag. – Jag undrade när du skulle ringa.
– Jag har haft fullt upp. – Låt mig gissa. Är du i Budapest?
– Du har också haft fullt upp. – Det är aldrig lugnt med dig som vän.
Berätta vad du vet.
Det åker en svart Mercedes mot Budapest, dina vänner sitter nog inte i den.
Det är vad jag vet, vad vet du?
Jag har två paket i skuffen och en tjej i framsätet, ryska.
– Jag vet inte hur hon är inblandad. – Har du frågat henne?
– Varför tänkte jag inte på det? – Förlåt, vad sa hon?
– Jag ska dö. – Typiskt ryssar.
De är så dystra.
När jag analyserade dem i skolan undrade jag när de känner kärlek.
Sida efter sida, elände och lidande. Du skulle inte tro det var sant.
Skippa lektionen. Jag blinkar nu.
– Är det bra? – De satte på ett explosivt armband.
– Det smäller om vi avviker från bilen. – De?
– Nån amerikan. – Kan du specificera? Namn, nummer?
– Ingenting. – Varför tar du allt så lätt jämt?
– Det är min natur. – Jag kommer till dig.
– Det är ingen bra idé. – Jag kan inte hjälpa dig om du är tyst.
Är du nära en dator?
– Ja? – Du var inte vidare snäll på torget.
– Du bröt mot reglerna, inte jag. – Okej, då är vi kvitt.
– Vad sägs om att ta det från början? – Är det här försoning då?
Mer eller mindre. Du har nycklarna till armbandet.
Jag har paketen du vill ha levererade.
Här är de nya koordinaterna. 2-6-12.
Det tar dig till nya mötesplatsen där vi kan avluta affären.
Jag ser fram emot det.
Fick du det?
Vi har signalen. Ge oss lite tid så har vi platsen.
Varsågod, din nya telefon.
– Nåt mer? – Nej.
Vet du var signalen tar dig?
Jag vet om en restaurang där. Med en fisk du bara kan drömma om.
Tillagad med morötter och bakad potatis. Det rumänska vinet smakade inte bra.
Men sista målet kunde ha varit värre.
– Du behöver verkligen bli mer positiv. – Jag är en realist.
Min vän hade rätt i att du är dyster.
– Hur menar du då? – Du ser bara allt som är hemskt.
– Din vän känner inte mig. – Han vet hur ryssar är i allmänhet.
– Jag är ukrainska. – Ursäkta mig då.
Godtas inte, vi är ett annat folk. Vi är annorlunda här, och här.
Personligen så tycker jag att det finns lite optimism i dig.
Hur kan du säga så? Du känner inte mig.
Jag ser att du tar på dig smink.
Om du var så övertygad att dö, varför bry sig?
Vad har utseendet med döden att göra?
– Hallå! – Vad är det där?
– Souvenirer från Ibiza. Vill du ha? – Nej, tack.
Inte du heller. Vi måste vara fokuserade.
Du kan vara fokuserad. Jag är...vad sa du? Optimistisk?
Få hit den!
Herregud!
Bra!
– Fantastiskt! – Kom igen, muntra upp dig.
Ska jag? När de där pillren börjar verka kommer du lysa som en julgran.
Det vore trevligt. Tråkigt.
– Du borde stanna i bilen. – Ska jag pinka i den?
Här. Skynda dig.
Glöm inte.
Gör det inte.
Gör det inte!
– Sluta. – Varför? Jag kör inte.
Jag vill ha roligt, vara glad. Ta inte allt så allvarligt.
Det är viktigt att vara positiv. Drick med mig, Frank.
Jag vill inte dricka.
Vem är det som är dyster nu? Fick jag det rätt?
Hoppa in i bilen.
Jag är fri som en fågel!
Flickan! Kom igen!
– Jag tappade vodkan. – Köp en ny.
– Vet du varför vi blir jagade? – Jag vet inte och bryr mig inte.
Först säger du att jag är dyster och nu får jag inte vara glad? Bestäm dig.
Jag trodde att vi var överens. Bilen som jagar oss då?
Jag är inte inblandad, är det möjligt att nån har nåt otalt med dig?
Antagligen.
Jag tror att andra makter är inblandade. Låt mig kolla upp det.
– Vad ska jag göra under tiden? – Kör fortare.
Vad i helvete gör han?
Här! Han är där nere!
– Jag är hungrig. – Du skulle ha köpt en smörgås istället.
Titta där!
Jag var törstig då. Varför är du så elak?
– Jag är inte elak, bara upptagen. – Vad betyder det.
Det där betyder upptagen!
Skjut mot däcken!
Huka dig!
Akta dig!
Stanna bilen!
Helvete!
– Vad gör du? – Du verkar spänd.
Säger du det?
– Jag får dig att slappna av? – Visst.
Jag kan det här. Spänningen försvinner.
– Vad håller du på med? – Jag vill ha sex innan jag dör.
Vill inte du det?
Vad är det med dig och döden?
Är det nåt fel på mig?
– Är jag inte sexig? – Jo, det är du.
– Du är bög! – Nej.
Jag har inget emot det.
Jag är inte det, okej?
Vad är problemet då?
Har du tänkt på att jag kanske inte är på humör?
– Att öppna paket var väl mot reglerna? – Det är riktigt.
– Varför ha regler om du bryter dem? – Jag frågar mig själv samma sak.
Telefonkataloger.
– Du är paketet. – Ja.
– Det kunde du väl ha sagt? – Hade det gjort nån skillnad?
– Vad gör du nu då? – I garaget tände jag på dig när-
-du tog av dina kläder.
Jag ville inte få skallen inslagen. Jag kan inte se nåt tändande i det.
– Är det bara män du strippar för? – Jag gillar inte vart det här leder.
– Strippa för mig igen. – Ge mig nycklarna.
– Det är inte roligt. – Vill du ha nycklarna?
– Jag vill att du slutar larva dig. – Kanske sista chansen att larva runt.
– Det är fel tillfälle för att leka. – Med dig är det alltid fel tillfälle.
Behöver jag analyseras går jag till en psykolog. Ge mig nycklarna.
Kom igen nu, Frank Martin. Lek lite med mig.
Okej? Räcker det?
Det där var inte striptease. Striptease är sexigt.
Rör på baken lite. Kom igen nu, Frank Martin.
Vill du ha nycklarna? Jag vill ha striptease.
– Du vet väl vad jag kommer att göra? – Smiska mig?
– Till att börja med. – Binda fast mig?
– Det skulle du gilla, va? – Jag gillar hårda tag.
Jaså?
Men inte för hårt.
– Stripteasen för nycklarna. – Nej, en kyss för nycklarna.
Som om du menar det.
Har du nånsin kyssts och menat det?
Jag tror inte det.
Jag tror att du lever ensam och räddar främlingar.
Jag tror inte du är rädd för döden, det är för att leva.
Var med mig, bara den här gången.
Bara det här ögonblicket, var med mig.
– Var är han? – Vi tappade bort honom.
Han körde in bland bergen. Vi har ingen täckning där.
Hacka in dig i en av de militära satelliterna.
– Ja? – Tror du att det är en lek, ministern?
– Jag vet inte vad du pratar om. – En svart bil med ditt odugliga folk.
En gång till och du ser inte henne igen.
– Jag vill höra hennes röst. – När avtalet är signerat och levererat.
– Först ska jag höra hennes röst. – Du är inte i läge att kräva nåt.
Inte du heller, mr Johnson. Ja, jag vet vem du är.
Händer det nåt med min dotter så kommer jaga dig och få dig att betala-
-på det mest vidriga sätt du kan tänka dig.
Vi måste sticka.
Svara, Frank.
Jag var i Ibiza på semester.
Nån gav mig ett glas skumpa. Jag drack...sen började jag må dåligt.
Jag gick till badrummet, nästa dag vaknar jag upp i bilen.
Jag frågade vad som hände. Han sa bara att han var transportör.
En rätt duktig förare.
Inte så bra som dig.
Jag sa åt honom:
"Min far är en mäktig man med stort inflytande."
"Han känner många, låt mig ringa honom."
Han var rädd, han hade aldrig gjort så förr. Det skulle vara enkelt.
Hämta och lämna. Snabba pengar.
Man fick inte ringa eller lämna bilen. Men jag övertalade honom.
Jag ringde.
Men innan jag hann säga var vi var...
Vi kom undan men...
...de sköt mot oss. Varför frågade jag?
Han sa att de sköt för att vi inte följde planen.
Jag sa: "Okej, det var förra planen. Hur lyder den nya planen?"
Han säger att han har en vän.
Sen träffade jag dig.
Då kände jag att allt skulle ordna sig.
Du kände mig inte ens.
Naturligtvis kände jag dig inte. Jag pratar om känslor.
Om du kände så visade du det på ett konstigt sätt.
Är det dumt med mystiska kvinnor?
– Nej. – Jo, lite grand.
De är tillbaka på radarn, sir.
– Var är du? – På väg till Bukarest.
Inte nu längre.
Nya koordinaterna. 3-7-13.
Ursäkta, ministern. Ett ögonblick.
Inspektör Tarconi, Marseille.
– Nåväl, i en liten stad utanför... – Vad vill du inspektören?
– Prata med dig. – Jag har inte tid.
Det handlar om din dotter.
Odessa, Frank. Mitt hemland.
Du tar mig hem. Tack.
Vad hände med Bukarest?
– Ändrade planer. – Bra ändring, jag föredrar Odessa.
Jag trånade efter fisken med morötterna.
Det finns bättre mat här. Gillar du kyckling?
– Ja. – Jag vet om en restaurang här.
Kycklingen är så färsk, och saften som rinner ut är så...
Tillsammans med potatis är det så gott.
Vet du vad jag känner just nu?
Hunger.
Trygghet.
Slutar det som i sagorna? Lever de lyckliga i alla sina dagar?
Mot kvällen är det här ett minne blott.
Det blir du och jag som garvar tillsammans över en kyckling.
Lögnare.
En uppdatering, ministern.
Jag är redo att signera avtalen när jag har fått prata med min dotter.
Hallå?
Vässa pennan. Jag ringer tillbaka.
– Vi är på väg att avsluta det. – Ja, utan att nån drar mig ur bilen.
– Vet du vad det handlar om än? – Flickan, pappan och giftigt avfall.
Det är byteshandel. En signatur mot hennes liv.
Jag har ett rykte att sköta. Leverans med 100 procents säkerhet.
Känner jag av lite upprördhet?
Det är inte den Frank jag känner. Du har ju dina regler.
Varför oroar sig alla över mina regler?
Jag har alltid misstänkt att du var en romantiker.
– Nåt annat? – Var är mötesplatsen?
Jag ringer tillbaka.
Vi närmar oss slutet. Inga mer koordinater.
Vägen du kör på...ta första vänster.
Jag skulle vilja veta vart jag ska.
Du vet när du är framme.
Oroa dig inte, vi har dem exakt där vi vill.
Jag gratulerar, Frank.
Att lita på din förmåga lönade sig.
Nu kan du skicka ut flickan.
– Hon kommer. – Det gör jag inte.
– De behöver dig så de dödar dig inte. – Men de dödar dig.
Ser jag ut som en som har åkt igenom Europa för att dö på en bro?
Gör jag det?
Vi har inte hela dagen på oss, Frank.
Se hur många de är. De har vapnen.
Hur ska det kunna lösa sig?
Jag berättar det över en middag.
Gå nu.
– Gå nu. – Kyss mig.
Gå nu.
Du får mig dödad! Gå nu!
Du ska dö ditt svin.
Känns det bättre nu, gullet?
Döda honom.
Nej! Frank!
Hans älskade bil blir hans grav.
Han sprängs om han sticker eller drunknar om han stannar. Nu sticker vi.
– Tarconi. – De har flickan.
Frank? Vi försöker spåra dem. Var är du?
– I en sjö. – En sjö? Kan du vara mer specifik?
– Det är en damm. – En damm?
– Jag vet var, sir. – Hur långt borta?
– Vi är där om tio minuter. – Skynda er.
– Vi ska göra vårt bästa. – Tack.
– Köp biljetter. – Vilken destination?
Dit tåget går, vi måste röra på oss i en halvtimme till.
Varför fortsätter vi inte att köra omkring?
En annan dag.
Sir!
Ut härifrån!
Rör på er!
Ministern? Nån vill prata med dig.
– Pappa? – Mår du bra?
– Skriv inte under. – Du har 15 minuter på dig.
Fick du reda på vad det handlar om? Hur mycket sopor pratar vi om?
Tillräckligt för att förstöra landet i 100 år.
Prova igen.
För att vara nymodig är du dåligt upplyst.
Det här är den nya världen.
Länder finns inte längre som äldre tror. Bara en ekonomisk verklighet.
Vinst och förlust. Effektivitet och slöseri.
Tänk globalt, inte lokalt.
Tänk det här.
– Ja? – Hur ligger vi till?
Vi är nästan framme.
– Här. Ombord på ett tåg. – Var är vi?
Här. Vi kan ställa in det här.
Bra idé. Jag gör det.
Kom igen, Frank.
Jag försäkrar att allt är i sin ordning.
– Det är det säkert. – Är det några problem?
Jag vet att ni löser dem.
Nu får ni ursäkta.
Du kanske inte tror det här, men i hjärtat är jag en pacifist.
Jag avskyr våld.
Det skapar mer problem än det löser.
Jag ville inte göra nåt av det här.
En klient önskade ett resultat.
Jag ville att resultatet skulle uppnås med så lite blodsspillan som möjligt.
Men ingen samarbetade, inte du, din far, eller den nyss avlidna Frank Martin.
Alla kämpade emot.
– Vad är det som är så roligt? – Att höra en död man prata.
Ett till steg, Frank. Kom igen, ett till.
Titta. Det är över.
08.58. Han har signerat.
Herregud.
Nej, Frank.
Det är över, Frank.
Uppdraget är fullbordat. Du och flickan är fria att gå.
Jag är faktiskt så imponerad över din talang att jag erbjuder en tjänst.
Jag vill erbjuda dig en tjänst. Permanent ur funktion.
Jag hatar att ödelägga talang, men vid det här laget passar vi inte ihop.
Alldeles riktigt.
Du passar inte för tjänsten. Du och armbandet är som gjort för varandra.
Nej!
Du gör det enda rätta.
Ta det försiktigt.
Valentina?
Valentina.
Är jag i himlen?
Det liknar mer som helvetet.
Jag bryr mig inte. Bara vi är tillsammans.
– Din dotter är i tryggt förvar. – Tack.
– Vad gör du? – Det enda rätta. Nu får ni ursäkta.
Jag ska föreläsa om faran med att göra affärer med såna som ni.
Tack så mycket.
- Har ni sänkt ner båten? - Den ligger i vattnet.
Ta med allihop.
Jag förstår inte.
Som liten drog pappa och jag upp fisk hela dagarna här.
– Tiderna förändras, inspektören. – Även folk.
Tänker du på mig?
Det påståendet stämmer inte.
– Jag har samma bil, samma hus. – Jag syftade inte på det.
Det här är så avslappnande. Är lunchen klar än?
Det finns en viss ordningsföljd här.
För att göra en lunch så måste man fånga en först.
Fortsätter vi snacka får vi ingenting.
Jag har en bättre idé. Vi struntar i fångsten och äter direkt.
Jag vet om ett ställe i närheten.
De gör en fantastisk fisk.
De använder tomater, lök och lite vild lavendel.
– Vilken sorts vin? – Pin, från söder.
Det avgör saken.
– Kyld? – Naturligtvis.
Till dessert?
Undertext synkroniserad av Gripen.