Moje ime je Charles Bronson.
I čitav svoj život sam htio biti poznat.
Znao sam da sam stvoren za bolje stvari.
Imao sam dar za nešto.
Jos uvijek ne znam za šta...
Nije bilo pjevanje.
Nisam se mogao baviti ni jebenom glumom.
Nekako sam ostao bez opcija. Zar ne?
- Bronson -
- Film baziran na stvarnim događajima -
Kako da objasnim?
Da ne odugovlačim oko svog odgoja, moji roditelji su bili pristojni...
i poštovani članovi zajednice.
Išao sam u skolu, držao glavu pognutu dole.
Kao i većina djece, ulijetao sam u probleme.
I to mi se dopalo.
Michael.
- Gospođo Petersen, stvarno trebamo popričati o vašem sinu.
Ali nisam bio loš... Ne stvarno toliko loš.
I još uvijek imam svoje principe.
Prihvatio sam prvi posao kojeg sam se mogao dokopati.
U zamrzivač Petersone.
Pretpostavljam da nije bio toliko loš.
Gospođo Peterson?
Trebamo popričati sa vašim sinom.
Michael Peterson?
Da.
Prije nego što zaboravim, na ovaj svijet jesam došao kao Michael Peterson, -
- ali sam otišao sa svojim borbenim imenom.
Charlie Bronson.
Koji je i moj alter ego.
Godina 1974.
Teška vremena za omladinu u Engleskoj.
Nije bilo puno prilika.
Ali ipak, život ide dalje.
Irene i ja smo se vjenčali
...bilo je ok.
Nije bilo loše za par iz predgrađa.
Ali ne dobija se medalja za neplaćanje računa, zar ne?
Michael, kakva je to buka?
Ovo je pošta koju sam odradio.
Ovo je bio plijen...
A ovo su mi dali...
- Sedam godina.
- Ne brini sine.
Nećeš ostati sedam godina, izaći ćeš za četiri.
Život se nastavlja?
Uvjek sam zelio biti komičar.
Sedam godina...
To je puno vremena.
Neću ovdje stajati i govoriti vam -
- da zatvor nije loš.
Ne! Tako bi stekli pogrešan utisak o meni a mislim da sam već dovoljno uradio po tom pitanju.
Zar ne mislite tako?
Gledajte, ja ne vidim zatvor kao malu ćeliju, kavez, kutiju...
- Za mene je to bila hotelska soba.
Nemojte me pogrešno shvatiti.
Za većinu ljudi...
...zatvor je težak.
Monotona noćna mora.
24 sata dnevno.
Sedam dana sedmično.
365 dana godišnje.
Čistog, neiskvarenog, živog -
- i dišućeg pakla.
Ali za mene -
- zatvor je bio mjesto gdje sam konačno mogao da usavršim -
sve moje vještine.
Kao na ratištu.
Bila je to prilika...
...i mjesto gdje će uskoro svaki zatvorenik znati moje ime.
U čemu je problem, Charlie?
- Hoćeš da ti ponovo pokažem kako se radi? - Ne.
- Ne radim za vrijeme služenja kazne. - To je radni test -
- da možeš naći posao... - Odjebi!
- U čemu je problem ovdje? - Problem?
Pitao sam te u čemu je problem?
Ne znam. Ja nemam problema.
- Želite li čaja? - Hvala, Mickey. Prijalo bi mi.
- Mlijeko i šećer? - Molim.
- Koliko šećera? - dvije.
- I can see you on my knees...
- Tea for two and two for tea...
- Just you and me and me for you...
- Just...
A da li bi i ti želio šolju čaja drugar?
- Ništa mi nije tako blizu srca kao šolja dobrog engleskog čaja.
- Sa mlijekom i šećerom? - Više volim bez.
To je fin par šaka. Mora da su zgodne za udaranje.
Bam, bam i knockout.
Veoma lijepo.
Ali vrijeme se ne zaustavlja nikome, dame i gospodo.
A moje vrijeme je tek dolazilo.
Uslovna!
Baš u trenutku kad sam stvarao ime za pamćenje.
- Ma nemoj, a kao šta?
Ne želiš biti zatvoren sa mnom sunašce.
Unutra sam neko s kim se niko ne želi zajebavati razumiješ?
Ja sam Charlie Bronson.
Ja sam najnasilniji zatvorenik u Engleskoj.
Zatvor je iskreno bio...
Genijalan!
Meni llično se sviđalo. - Jebiga u stvari obožavao sam ga!
- Bilo je uzbudljivo.
Na ivici si. - To je bilo ludilo u svom najboljem izdanju.
"Van kontrole!"
"Haos u zatvoru!"
"Uvijek sam želio biti slavan."
Problem je u tome da kad se udomaćiš, a nekad i ranije...
Premještaju te opet, pa ispočetka.
Od zatvora, do zatvora.
A ja sam ih mrzio zbog toga!
- Park Hurst, blagoslovljeno bilo to mjesto.
Smještaj je bio više nego dostojan mog kraljeskog mene.
- Sopstveni krevet.
- WC, lavabo.
- Večera je bila na neuobičajeno visokom nivou.
Da, Park Hurst je bio luksuzni hotel.
A i čitav zatvorski svijet je bio, kako da kažem...
Samica, moje omiljeno mjesto za posjetiti.
A osoblje je uvijek spremno da se postara da što duže pamtite to mjesto.
Smijali smo se...
...i smijali.
- Wait for me...
- Wherever you go...
- Because l do not love you any more...
Na kraju sam sve shvatio pogrešno...
Prilično ozbiljno pogrešno...
Poslali su me ovdje.
Farma smijeha!
Slušaj Peterson, sad imaš šansu da se smiriš, a ja ću ti objasniti pravila ovdje u Ramptonu.
Pravilo broj jedan, radiš ono što ti se kaže.
A pravilo broj dva?
Ovo nije zatvor.
- Mi ovdje, smo krotitelji lavova.
U redu, uzmi sad ove pilule.
- Zabij ih u svoju jebenu guzicu.
Jebeni smradovi!
- Gdje mislite da ste pošli pičketine?!
Jebene pičketine!
Stvar je u tome...
Oni ne razumiju...
I nikad neće shvatiti.
I to ih plaši.
tako da nastavljaju da te kljukaju ljekovima.
Šta to može promjeniti?
- To te ne može promjeniti iznutra.
Ja mislim da znam istinu.
-Ti nisi ništa luđi od mene.
Sve je to izmišljotina, najobičnija glupost.
Ti.
Ja.
9 - godišnjakinja...
To je ljubav.
- Jebeni luđaci totalno su me sjebali...
Oni su pravi luđaci zar ne?
I morao sam izaći nekako.
- Ovo nije bio hotel u kojem sam želio da još ostanem.
- Biti poznat i sve to... morao sam da se odjavim.
I imao sam dobru ideju kako da to izvedem.
- Sada ću vam rekonstruisati, nešto što inače volim da radim...
"Šta se dešava kad ubistvo krene pogrešno."
Kada se vraćam u zatvor?
Hajde, hajde Petersone, nećemo se valjda ponovo raspravljti oko tih gluposti?
- Slušaj, sestro.
Hoću da znam kada je moje saslušanje za uslovnu kaznu?
- I kad se ponovo vraćam u ćeliju? - OK!
- Pogrešno, Mr Peterson.
Nemojmo se igrati ludih bubica.
- Inače ću vas morati napumpati jednim od svojih specijalnih napitaka.
- Kada je moje saslušanje!?
Mr. White se oporavio dušo.
Nema saslušanja.
- Zar to nije divno?
Ali ipak, bićete premješteni.
Gdje?
- Da, gospodine Peterson. Broadwater, bolnica za mentalno poremećene kriminalce.
Ali ja zaslužujem da idem u zatvor za ono što sam uradio.
Hoću svoju hotelsku sobu nazad!
Sigurna sam da ćete si pronaći neku slobodnu samicu.
- I jesam...
26 godina.
26 godina sam odležao u samici.
- A nikoga nisam ubio!
Ne šalim se. - Ni jednog jedinog čovjeka.
- Nikad.
Na kraju krajeva, ako nećete biti fer prema meni...
- Ja ću vam pokazati krajnje ne-fer obaranje.
Ovo je nešto što se zove "Charlie protiv Broadwater bolnice!"
- Sve mi to govori...
Da budem iskren ni oni mene nisu htjeli tamo.
Navodno sam koštao državu..
- desetine miliona funti počinjene štete.
I njeno kraljevsko visočanstvo se nije moglo više zadovoljiti sa...
- Najskupljim zatvorenikom u Engleskoj!
Ok, to nije bilo ono čemu sam se ja nadao...
- Ali šta su mogli da urade?
- Nisu mogli pustiti luđaka da trčkara okolo slobodan.
Imali su prljav trik u rukavu.
- Dobio sam certifikat da sam mentalno zdrav!
I tako prije nego što sam se snašao, bio sam opet na ulici.
Ali Charlie nije bio jebeni mekušac.
Ne, bilo je vrijeme da udahnem friški vazduh -
- i da vidim šta svijet ima da ponudi...
Veoma smiješno, momci.
- Bilo mi je zadovoljstvo.
Uđi sine.
Pokazaću ti tvoju sobu, pa ćemo popiti po šolju caja.
Hajde sine.
- Hej pa ovo sam ja.
Bio sam veoma malen.
Gdje su sve moje stvari?
Nismo ih mogli ponijeti sve sa sobom. Ostale su u Lutonu.
- Sve? - Ponešto smo sačuvali.
Gdje je onda moj krevet?
Ne ovaj. Drugi, onaj kojeg sam imao u svom djetinjstvu.
Nismo mogli sve sačuvati, Michael. Nema prostora.
Zašto je moj krevet još u Lutonu?
Luton.
Nikad se ne mijenja zar ne?
Mama je uvijek govorila "Drži se onog što znaš."
A ja sam znao dvije stvari.
Znao sam Luton i znao sam ujka Jacka.
A ujka Jack je poznavao sve.
A sve koje nije poznavao, nisu ni vrijedili upoznavanja.
- Na odmoru? - Ne.
Nešto još bolje. - Postaću poznat.
Kako?
- Ubiću kraljicu.
- Onda moraš ići u London. - Da.
Zapravo u Luton.
Jebote ne mogu vjerovati...
Uđi dragi. Taman stižeš na koktel.
- Luton zove.
- Dame i gospodo...
- Dozvolite da vam predstavim mog omiljenog nećaka.
- Nedavno oslobođen od zadovoljstva kraljevskih jaslica.
- Mickey Peterson.
Sjedi dragi.
Ova prelijepa gospođica će ti dati koktel.
Michael, jako je uzbudljivo upoznati te.
- Naš Jackie kaže da si bio dosta u zatvoru.
Hvala.
- Totalna odbojnost.
- Tvoje bore na licu.
- Kladim se da je čudno ljubiti se s tobom.
Ubjedljiva je.
Cijenim tvoju predanost.
- Uvijek sam znao da imaš umjetničkog talenta.
Pa onda veliki...
- Kakva je budućnost za Michael Petersona?
- Ambicija je vrlina svih velikih ljudi.
- Ostaće ovdje sa nama.
- U redu, ljubavi?
Što nas je više, to je veselije.
Koliko god želiš.
- Veoma je jak.
Krasno.
- Ujka Jack je uvijek imao širom otvorene oči i uši.
- I ispostavilo se da je u Lutonu bio jedan stari drugar iz zatvora.
- Peterson. Da?
- Da. - Koliko si godina ti dobio?
- 10. - Jebote.
- Napravi mi šolju čaja molim te.
- Idemo jebati.
Zainteresovan?
Naravno da sam zainteresovan.
Izgledaš dobro, Mickey.
Čvrsto i jako.
- Snažno.
Mogao bi zaraditi nešto novca.
- Ozbiljnog novca.
Sve što ti treba je ime.
- Zašto ne Mickey Peterson? - Treba ti borbeno ime.
Kao kod filmskih zvijezda.
Charlton Heston.
Čuj dragi... Koga boli kurac za Charlton Hestona...
- Čovjek je pičketina.
Tis si više Charles Bronson tip.
"Death Wish" bi ti savršeno odgovaralo.
- Charlie jebeni Bronson.
U šta gledaš?
Mogu da osjetim tvoje oči na sebi.
- Hoćes da ti sredim nokte? - Ne.
- Odakle ti je ovo? - Iz borbe.
- A ovo? - Borba.
Borba.
Baš si mišićav, zar ne?
Je li u redu da te držim za ruku?
- O bože...
Ogromna je.
- Ne bi... - Šta?
Ne bi trebala...
Šta, Charlie?
Ne bi trebala da se zezaš sa momcima koji su veći od tebe.
Stvarno?
Dvadeset funti? Jel to neka zajebancija?
Poštedi me Olivera Twista. Moraš stvoriti sebi publiku.
- Izveo sam ti magiju tamo. - Magiju?
Upravo si se popišao na cigana usred nedođije!
Teško da je to najbolja fora u gradu.
Ok, onda kad je sledeća?
- Šta je sad bilo? Puštaj tog jebenog psa već jednom.
- Hajde! - Drži ga!
Volim te.
Šta?
Volim te.
Bilo je dobro.
Ali ja volim Briana.
Ko je Brian?
- To mi je momak.
On ima motocikl.
Brian.
Izvolite gospodine, mogu li vam pomoći?
- Hoću da pogledam taj prsten tamo.
Taj prsten košta hiljadu funti gospodine.
- Nemoj da si se pomjerila!
Ili ću te ubiti.
Ne mrdaj se!
- I ne zovi policiju narednih 10 minuta.
15 minuta.
Srećan božić!
Malo sam razmišljao...
- Ti si stvarno draga osoba, Charlie.
...o tebi.
Ali ti nemaš ambicija. Shvataš o čemu govorim?
- Pogledaj ovo.
Hvala ti.
Brian i ja cemo se vjenčati.
Pa onda...
Čestitam.
Vidimo se Charlie.
- Krasno.
Nisam ambiciozan?
To sve kažu.
Sve se dešava sa razlogom.
- Magija.
Izgleda da je draga gospođa iz juvelirnice čekala tačno -
- 15 minuta.
Ali i njima je trebalo 15 minuta da me pronađu.
- Očekivali smo ih.
Tako znači...
"Charles Bronson" jel tako?
Američko-mongolska pop zvijezda.
- Filmska zvijezda, gospodine.
"Death wish". odličan film, gospodine.
- Siguran sam. Hvala.
69 dana, zar ne?
69 dana samo za sebe.
Još jedan tvoj zatvorski rekord je oboren.
Kaži mi, Charles Bronson -
- čime si se bavio u tih 69 dana?
- Stvarao sam carstvo.
Smiješan si.
Šta ima Charlie. Hoćeš li nešto za čitanje?
Imam još jednu kopiju Judy Cooper.
Vjerovatno će ti odgovarati, nije toliko loša.
Začepi jebena usta!
Začepi pičketino!
Tišina!
- Imam ovdje bibliotekara!
- I on je u ozbiljnom problemu.
Pa sam mislio da mu pošaljete nekog da mu pomogne, zar ne?
Sjedi.
Ne tu pičketino jedna!
Šta se dešava dalje?
Ja... ne znam.
Mozda ćemo samo ...samo morati da čekamo...
Ne mogu čekati cijeli dan...
Ne mogu čekati toliko.
Hej, Charlie. Da li me čuješ?
Naravno da te jebeno čujem.
Sa mojim ušima je sve u redu pičketino.
U čemu je problem Charlie?
"U čemu je problem Charlie?"
Pa, ja sjedim ovdje sa...
- Kako se zoveš? - Love.
Andy Love.
- Sjedim ovdje sa Andy Loveom.
I otkinuću mu glavu i nabiti u guzicu -
- ako ne dobijem ono što želim.
Šta želiš?
Šta ja želim?
Sta ti imaš?
Pa to je u potpunosti do tebe, zar ne?
- Završili smo, odjebi.
Jesi li porodičan čovjek?
Da.
Imam dvoje djece.
- Šta radiš? - Šta radim?
Šta ti misliš da radim pičketino?
- Čuj hajde da porazgovaramo. - Završili smo sa razgovorom.
Nema smisla.
- Čekaj. - Čekaj šta?
- To je to. - Šta ćeš uraditi sada?
Šta ću uraditi?
- Staviću na sebe ratne boje, eto šta ću uraditi.
- To je moj oklop.
Tako...
- Namaži mi malo toga po leđima pičketino. - Šta?
Po leđima pičketino, trljaj!
Utrljaj. - Nemamo cijeli dan.
Po leđima i po nogama.
- Po nogama i po guzici.
Trljaj po guzici jebena pederčino!
Uradi to.
Brže!
- Odjebi, sjedi tamo!
U ćošak i ne mrdaj pičketino!
Nisam ti povrijedio osjećaje, u redu?
...jer sad će biti zajebano!
Biću direktan.
Dosad smo plovili po nemirnim vodama koje su nas nanijele na stijenje.
Nadao sam se da nam neće biti potrebna specijalna jedinica ovdje.
- Moji ljudi žele da prestaneš sa tim uzimanjem taoca.
- Sa tim napadima na moje službenike. - Možemo se snaći sa ovim govnarom gospodine.
Webber, uzmi slobodno ostatak dana.
- Sutra tačno u 6:15 u mojoj kancelariji, hvala i doviđenja. - Da gospodine.
Nisam navikao da se dogovaram sa zatvorenicima.
Za tvoj zadnji izgred ćeš biti kažnjen.
Ponovo samica.
Ako uopšte nisi zainteresovan za sebe -
- ostavljaš nam malo mogućnosti šta da napravimo sa tobom.
Šta bi ti želio da uradimo Charlie Bronson?
- Da odjebeš.
Jadan si.
To znam.
A mogu ti obećati ovo...
Ako nastaviš sa takvim ponašanjem -
- umrijećeš u zatvoru.
- Come stai? - Šta je ovo?
- Slike. - Dobro za tebe.
- Pustio si mašti na volju...
- Sunce, more, pijesak. - Savršeno.
Ko je ovo?
- Hej, ko je ovo?
- Ko je ovo naslikao?
Koliko ima godina?
- To je prva stvar koju naučiš kao nastavnik likovnog.
Veoma interesantno.
Interesantno?
Da, interesantno je.
- Šta to znači? - "lnteresantno"?
"lnteresantno" znači "dobro".
Ne možemo je okačiti, ima psovki.
Ne prepoznaju se baš ove svinjske kosti.
Mene se ne može okačiti drugar.
Šta? - Ptice. Ja predajem španski.
Imaš puno crteža velilkih ptica Charlie.
Ne zato sto ih viđam često...
Ptice. Barros.
Pájaros.
Znam, čovječe.
Imam jednu ideju za tebe.
- Pronađi dio sebe koji nije zatvoren ovdje.
Zatvorenički transport BT1314-Bronson, gospodine.
Zdravo, Bronson.
Mr. Danielson je rekao da...
- Da imaš dosta uspjeha na časovima kreativnosti.
- Dijelove tijela, kao kod Magritte-a. - Tako je.
Ti znaš da smo čuvali taj umjetnički materijal za tebe, -
koji je slala tvoja rođaka Lorraine.
Pošto smo na nesreću razmatrali budućnost -
- Iikovne galerije.
Ne vidim razlog zašto ti ne bi dozvolili da dobiješ taj materijal sada.
To će ti dosta pomoći sa tvojim radom.
Mr. Danielson ima povjerenja u tvoju saradnju...
- Odgovornost i tvoju sposobnost da komuniciraš u grupi.
Savjetujem ti da nastaviš da se krećeš u tom smjeru.
Radujem se unaprijed što ću vidjeti te radove o kojima sam toliko čuo.
- Upravniče. Charlie je ponio neke radove da ih možete pogledati.
Charlie, daj mi to.
Ovo je za vas.
Hvala vam.
Daj to Webberu, da ih mogu pogledati kasnije.
- Sta čekaš Bronson? Mrdaj!
- Rekao sam polazi!
- Webber, ovo je za vas.
On je tvrdoglavi seronja.
- Postaraću se da pogleda sliku. Nemoj da brineš o tome.
Revizija likovne sekcije? - Sere.
Ruku na srce, Charlie.
Reći ću ti iskreno, ne bi me čudilo da razgovaraju o tvom oslobađanju.
To je moje mišljenje. Ne mora značiti da i drugi tako misle ali...
Jednu stvar znam.
- Dobar sam u prosuđivanju karaktera.
Pozvaće te drugar.
Znaš kako to znam?
Ti si izvrstan umjetnik.
Tako sam uzbuđen. Jako sam ponosan...
- Zato što si ti jebena zvijezda.
Upravnik je pičketina.
- Jeste. Ko ga jebe. Ne mogu podnijeti tu pizdu.
Drži glavu pognutu, i sasvim sam siguran...
- Da to možemo izvesti.
Možemo uspjeti.
- Kako to misliš "mi"?
Ne, samo govorim...
Nemoj me pogrešno shvatiti drugar.
Ono što govorim je...
- Konačno ćeš dobiti ono sto si želio.
Šta ti znaš o onom što ja želim?
Šta se desilo sa mojim čajem?
Izvini drugar, baš sam pičketina potpuno sam zaboravio.
- Dvije za tebe.
- Dvije za mene.
- I čaj je gotov.
Šta sada želiš?
Muziku.
Ne vidim kako će to pomoći razriješavanju situacije.
- Ubiću ga!
- Kunem se!
- Bennett.
- Donesi mi neku muziku hitno. - Da, gospodine.
Ne osjećam se baš dobro.
To sad izgleda poput mene!
- Ok to je to. Dosta mu je!
- Vodite ga odavde!
- Vodite ga odavde, dosta mu je!
Hajde, jebene pičketine.
- Sutra nemamo nastavu, jel' tako?
Charles Bronson je najpoznatiji zatvorenik u Engleskoj.
34 godine je proveo u zatvoru, od toga 30 u samici.
Još uvijek mu nije utvrđen datum oslobađanja.