Hallo?
Hvad pokker?
Beckworth Mansion, Eagle Creek, California
Jeg sætter pris på jeres samarbejde med den her, agent Lisbon.
Jeg har ikke haft mange mordsager... Faktisk slet ingen.
Jeg ser frem til at lære af dig.
Intet problem, politiassistent Fisher.
Det er en lille by. Her er ikke megen ballde.
Det er da en skam.
Ballade er dit arbejde.
Det kan man sige.
Ofret er Alan Foster.
43 år gammel, gift, ingen børn.
Arkitekt. Han købte huset for et par måneder siden,
- og sagde at han ville restaurere det.
Var konen sammen med ham i aftes?
Nej, hun var inde i byen. De har et hus i San Fransisco.
Jeg har sendt en, for at overlevere nyheden.
Var der nogen andre sammen med ham i huset?
Ikke så vidt vi ved.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Huset var bedre låst grundigt af, da jeg ankom.
Det tog mig en halv time at slå alarmen fra.
Cho, tjek alarmsystemet.
Enten lukkede ofret nogen ind, eller også brød de ind.
Det er synd. Foster virkede som en flink fyr.
Det er løgn. Du brød dig overhovedet ikke om ham.
- D-det sagde jeg ikke. - Jo, du gjorde.
Du mente han var rig, arrogant, prætentiøs,
- påtrængende. Han bar sådan nogle smarte arkitekt briller.
Slog du ham ihjel?
Slog jeg...
Nej.
Hvad er det for et spørgsmål?
Han har noget i sin hånd.
- Jane! Handsker. - Klart.
En messing knap med bogstavet "B"?
Siger det sig noget, politiassistent?
Nej.
Hvad er hans problem?
Det ville tage for lang tid at svare på.
Lad os kigge indenfor.
Okay. Det er denne vej.
Klare tegn på kamp, udelukker selvmord.
Det, og selvmordere åbner normalt vinduet inden de springer.
Hvad tænker du på, Fisher?
Hvad? Ingenting. Hvad snakker du om?
Knappen fik dine pupiller til at udvide sig.
Nu er du blevet bleg.
Hvad sker der, Fisher? Hvad tænker du på?
Det slog mig, at knappen
- kunne betyde "Beckworth",
- og jeg fik lidt kuldegysninger, det er alt. - Hvem er "Beckworth"?
Walter Beckworth.
Han var den oprindelige ejer af huset. Han byggede det.
Han døde for 80 år siden. Folk siger at han hjemsøger stedet.
Jeg har hørt historierne siden jeg var barn,
- men ingen tror på dem. - Klart.
En fra sikkerhedsfirmaet tjekkede alarmen.
Den har været slået til siden kl 18 i aftes
- indtil politiassistenten lå den fra i morges.
Der er ikke registreret nogen afbrydelser.
Ingen kom hverken ind eller forlod huset,
- på nær ofret. - Men det er umuligt. Ikke sandt?
Skræmmende.
Jeg siger ikke at frivilligt arbejde er bedre end det her,
- men jeg føler mig bedre tilpas, når dagen er slut.
Jeg ser folk smile på grund af mig.
Der er noget frydefuldt i det.
Hvor tit ser vi folk smile i det her job?
Med undtagelse af de skøre, aldrig.
Retsmedicineren hentede Fosters lig.
Jeg henter konen og tager hende med på kontoret.
- Lisbon og Jane er på verandaen. - Okay, tak.
Hun er frivillig hjælper i køkkenet på et herberg.
Cool.
Der er en mand der. Jeg tror hun, du ved...
Går i seng med en hjemløs fyr.
Nej! Det er en frivillig. En kok. Og hun er ikke...
Det ved jeg ikke. Ikke endnu... Måske...Jeg tror...
Jeg ved ikke...Nej.
Du har seriøst brug for terapi.
Morderen kom på en eller anden måde ind i huset
- uden at sætte alarmen i gang, eller slå den fra.
Så morderen kom ikke ind gennem hoveddøren.
Han fandt sikkert et brist i systemet.
Tjek området og invendigt i huset.
- Find ud af, hvordan de om ind. - Er i gang.
Grace, du er en af de spirituelle slags. Tror du på spøgelser?
Jeg tror på, at sjælen overlever døden,
- og at en bekymret sjæl kan tilkendegøre sig selv.
Oh, kom nu. Du tror vel ikke alvorligt på, at der er et spøgelse her.
Det ved jeg ikke.
Hvis du ser et, så fortæl mig det.
Hvor længe havde din mand boet i Beckwoth huset, Fru Foster?
Lidt ad gangen i tre uger, siden vi skrev under.
Hvorfor? Det er temmelig slidt.
For at få en fornemmelse for huset, inden han begyndte arbejdet på det.
Han mente man skulle bo en måned i et hus
- inden man overvejede at ændre det.
Han er samvittighedsfuld på den måde...
Eller var samvittighedsfuld på den måde.
Hvis du vil, kan vi holde en pause.
Nej, nej, nej. Lad os få det her overstået.
- Var du hjemme aftenen din mand blev myrdet? - Ja.
Vi skal spørge. Er der nogen, der kan bekræfte det?
Nej. Jeg var alene.
Alan havde været i huset hele ugen.
Var det almindeligt for dig og din mand at være adskilt så længe?
Det var ikke ualmindeligt, når han startede et nyt projekt.
Han blev fordybet.
Hvem kan have ville såre din mand?
Jeg kan fortælle, hvem der var sur på ham.
Victoria Abner.
- Hvem er hun? - Det er en hippi, som bor i byen,
- og hun væver lagener og tæpper.
Hun plejede at eje Beckworth.
Hun er afkommer af ham, som byggede det.
Hun brød sig ikke om din mand, fordi han købte stedet?
Ikke i starten.
Der fulgte skatteproblemer med grunden
- så vi tænkte hun var glad for at slippe af med det.
Men omkring en uge efter vi skrev under
- gik hun amok og påstod, at Alan havde stjålet huset.
Det var modbydeligt.
Truede hun nogensinde din mand?
Hun sendte nogle skræmmende e-mails.
Undskyld mig.
Hvad?
Walter Beckworth blev slået ihjel i 1928.
I et slagsmål over en kvinde. Ved du hvordan?
Nej, og jeg er ligeglad.
Han blev smidt ud af præcis det samme vindue
- som Alan Foster blev smidt ud af. Et tilfælde?
Ja.
Det står alt sammen her. Er det Fosters enke?
Jeg skal snakke med hende.
Fru Foster? Patrick Jane.
Så, eller hørte din mand noget mærkeligt i huset?
Mærkelige iagttagelser, ualmindelige lyde, spøgelser?
Faktisk, så nævnte Alan nogle mærkelige ting.
- Hvilke slags ting? - Den sidste uges tid
- havde han hørt nogle lyde om aftenen, en jamren.
Han sagde, at nogle gange så det ud, som om ting blev flyttet rundt på.
Jeg ved det er lidt mystisk, men Alan var ikke generet.
Han var vant til gamle huse.
Hvad har dette at gøre med hvordan han døde?
Victoria Abner har ikke været arresteret, men for tre år siden
- fik en nabo et tilholdsforhold mod hende.
Noget med en uoverensstemmelse om naboens hund.
Victoria blev lidt pågående med det.
Find ud af, hvor vred hun egentlig var over
- at Foster købte huset. - Okay.
Og spørg også lige om spøgelset.
Spørg ikke om spøgelser.
Tror du ikke jeg ved, hvad du laver?
Ingen spøgelser.
Spøgelset har noget at gøre med Fosters død.
Nej, det har ikke, fordi spøgelser eksisterer ikke.
De eksisterer ikke i dine tanker.
Men, hvis du tror på, at de eksisiterer, så...eksisterer de.
Noget som helst?
Ingen mærker på nogle af karmene indtil videre.
Ingen skoaftryk under vinduerne.
Jeg kan ikke se nogen tegn på indbrud.
Måske var det et spøgelse.
Spøgelser kaster ikke en 90 kg tung mand ud af vinduer.
Hvad gør spøgelser?
Det aner jeg ikke. Lad os tjekke den anden side.
Fortsætter du med at arbejde i køkkenet?
Selvfølgelig.
Du får sikkert en masse nye venner.
Det gør jeg.
Det er det fantastiske ved frivilligt arbejde.
Du møder så mange nye mennesker, der har de samme
- værdier og interesser, som dig selv.
- Klart. - Se der.
- Hvilket? - Låsen på døren. Den ser ny ud.
Nogen har skåret den over.
Hvis de ikke er begyndt arbejdet på huset endnu...
Alle maskinerne er væk.
Hvad er det?
Tror du spøgelser ryger med filter?
Chef, nogen brød ind i et lagerrum
- og stjal en masse værktøj og materialer.
Måske brød de også ind i huset.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg kan se, at du specialiserer dig i lokalhistorie.
Hr...
Raimey. Philip Raimey. Ja, og du er?
En, der leder efter oplysninger om Walter Beckworth.
Er du fra politiet?
Vedrørende Foster?
Ja, men sig det ikke til nogen.
Patrick Jane.
Nå, men Hr. Jane, hvis det er Beckworth du er interesseret i
- så er du kommet til det rette sted.
Tak.
Agent Cho, selvfølgelig var jeg vred på Foster.
Hvis nogen stjal dit hus, ville du ikke også være vred?
- Han købte huset, Fru Abner. - Du forstår det ikke.
Et hus du ikke har boet i siden du var barn.
Det er ikke pointen.
Beklager. Jeg vidste ikke du var sammen med nogen.
Dette er min nevø, Drew.
Agent Cho stiller spørgsmål vedrørende Alan Foster.
Han vil vide, hvorfor jeg var så vred
- på manden, som stjal Beckworth.
- Det er et indviklet emne. - Nej, det er ikke indviklet.
Der er mange faktorer, der er afgørende. Økonomiske og følelsesmæssige.
Min nevø er advokat. Han er meget følsom.
Det er godt, for det er jeg ikke
Der er ingen faktorer at tage højde for.
Foster var en tyv og en løgner.
Du havde ikke råd til skatten på huset.
Du var taknemmelig, da han først købte det.
Hvorfor ændrede du mening?
Du har en meget fin aura.
Tak skal du have.
Fantastisk farve...mørkerød.
Nede på jorden, realistisk.
Og Fosters aura var lyserød.
Beskidt lyserød.
Det er uærlighed, uduelighed.
Da han henvendte sig til mig
- sagde han, at han ville bevare Beckworth.
Han løj over for mig.
Han ville tømme det. Mit barndomshjem...
Og det kunne jeg ikke lade ham gøre.
Hør her, Beckworth huset er forståeligt nok
- et meget følelsesladet emne for min familie.
Men hvad end hun må have følt eller sagt, så
- er min faster ikke i stand til at gøre nogen noget ondt.
Hvor var du i aftes?
Hjemme hos mig selv
- i min seng. Ikke ved at slå Alan Foster ihjel.
Hvad med dig?
Jeg var her. Jeg har boet hos min faster ind imellem
- siden hun var tvunget til at sælge huset.
Han har hjulpet mig med det juridiske.
Jeg ville være fortabt uden ham.
Skattesager og husssalg. Ikke noget alt for indviklet.
Undskyld mig.
Cho.
Cho, spurgte du om spøgelset?
Nej, du hørte Lisbon.
Jeg snakker med lokalhistorikeren.
Beckworth var åbenbart dybt involveret i spiritualisme.
Han kunne lide at udforske verdenen på den anden side og
- afholdte seancer og den slags pjat.
Så spøgelser er relevante, min ven.
Dette er meget vigtigt.
Cho?
Svigt mig nu ikke.
Frue, ved du noget om et spøgelse i huset?
Selvfølgelig.
Det er min bedstefar, Walter Beckworths ånd.
Han plejede at besøge mig, da jeg var barn.
Hun siger, at der er et spøgelse.
Tak. Det er ikke ingen overraskelse.
Mmm. Kløverhonning?
Ja, det er det faktisk.
- Jane? - Mm. Undskyld.
Hr. Raimey siger, at der også er en skjult skat.
Berygtet skat, det er kun et rygte.
En berygtet skat.
En formue, som Beckworth skjulte i huset.
Kender Abner noget til det?
Beckworths skat?
Nå, ja.
Alle i familien vidste, at der var
- en stor, mystisk skat.
Vi opgav at finde den for år siden. Det var svindel.
Hvis ikke det var, tror du så jeg ville bo her?
Hun siger der ikke er nogen skat.
Ok. Tak.
Okay.
Ingen skat.
Kløverhonning.
Nå, men...tak skal du have.
Hvis der er andet jeg kan gøre...
Der en ting mere.
Hvordan tjente Beckworth sine penge?
Han var smugler og en meget succesrig en af slagsen.
Det står i den der, nummer to fra bunden.
Okay. Tak.
Mødte du nogensinde Foster?
En eller to gange.
Han virkede behagelig nok.
Jeg lagde aldrig rigtig mærke til det.
- Din bedrageriske gamle sæk knogler. - Undskyld mig?
Du hørte mig.
Intet udvendigt på huset.
Lad os tjekke indenfor.
Det er mærkeligt.
Hvilket?
Jeg troede den var lukket.
Hørte du det?
Ja. Der er nogen ovenpå.
Jeg troede alle var gået.
Hallo?
Det kom derovre fra.
Gamle ledninger sikkert.
Hvad var det?
CBI. Kom frem.
Det er politiet. Hvem du end er, så kom ud fra rummet
- med hænderne over hovedet.
Jane?
- Hvor blev han af? - Hvordan gjorde han det?
Det er nemt.
Lad mig vise jer det.
Kan I se?
Det er alt sammen kontakter.
Der er en lang række rør, som
- fører lyd rundt i huset.
- Hallo? - Det er alt sammen snyd.
Fordi, min naive Van Pelt
- ånder er illusioner
- og det er alt de er.
Og spøgelset? Hvordan gjorde du det?
Ah, det altafgørende.
Hvis du står i hjørnet, min ven Rigsby.
Og, Grace, hvis du kunne tage plads ved dørene.
Peppers spøgelse.
Det er et gammelt tryllekunster trick. En simpel optisk illusion.
Alt du behøver, er et stykke glas
- der glider ud af væggen...
Er det et spejlbillede?
Og belysning.
Og fra.
Fik Beckworth alt dette bygget
- for at afholde seancer?
Så han kunne forbløffe og skræmme hans gæster
- med hans evner for det okkulte. Og det er blevet brugt for nylig.
Nogen har fjernet støvet.
- Så nogen prøvede at skræmme Foster. - Mm-hmm.
- Hvorfor? - Og hvodan kom de ind i huset?
- Alarmen var hele tiden slået til. - Kom med mig.
Beckworth var smugler under spiritusforbudet
- hvilket betød, at han måtte smugle alkohol ind i huset
- og skjule det et sted
- hvor myndighederne ikke kunne finde det.
Dette hus er fyldt med skjulte gange.
Også nogle der fører udenfor?
Gå derned. Se efter.
Jeg tjekker ydermurerne
Ingen tvivl om, at en af os vil finde den hemmelige passage.
Efter dig.
Tak skal du have.
Jeb Haas?
Hvem spørger?
Agent Lisbon, C.B.I.
Sådan en fin lille sag som dig?
Jeg har nogle spørgsmål til dig vedrørende mordet på Alan Foster.
Jeg har intet at fortælle dig.
Det ser ud til, at der blev stjålet nogle redskaber
- omkring tidspunktet for mordet.
Politiassistent Fisher siger, at du er den lokale tyv
- og højst sandsynligt har stjålet tingene.
Har Fisher sendt dig? Det dumme svin.
Jeg ved ikke hvad han har fortalt dig, men
- jeg ved ikke noget om noget indbrud eller noget mord.
Så har du heller ikke noget imod at komme med mig ned på politistationen.
Hvad, hvis jeg ikke vil med?
Det her behøver ikke blive vanskeligt.
Er du okay?
Ja, ja. Dig?
Se der. En vinkælder.
Gad vide om noget af det stadig er godt.
Det tvivler jeg på.
- Hvad var det? - Sikkert rotter.
Åh, nej. Jeg hader rotter.
- Så er det sikkert bare et spøgelse. - Du tror ikke på spøgelser.
Det gør du. Vent ovenpå, hvis du vil. Lad mig om det her.
Tak, men det er okay.
Samme aften, som Foster blev slået ihjel, brød du ind i hans poolhus og stjal
for et par tusinde kroner af værktøj og materialer.
Det ved vi, fordi vi fandt noget af
det stjålne værktøj i din bil. Og vi fandt det her ciggaretskod i pool huset.
Det har helt sikkert
- din DNA på sig.
Alle ved, at det sted er udstyret med
- med et smart alarmsystem.
Jeg slog ikke nogen ihjel.
Jeg så aldrig Foster og jeg gik aldrig ind i huset.
- Fint, hvis du kunne bevise det. - Det kan jeg ikke. Men
- jeg har nogle informationer om den aften.
Informationer, som I vil have.
Okay.
Ikke før jeg får en aftale for anklagen
- om tyveri og indbrud.
- Og en god en af slagsen. - Vil du have en aftale? Okay.
Og for at være enige, er dette så en aftale kun for tyveriet og
- indbruddet, eller også for skatteundvigelsen? - Hvad?
Ifølge dine skatteoplysninger
- så har du ikke indgivet en selvangivelse siden 2002.
Medmindre du ikke har tjent noget de sidste syv år
- så står du til nogle alvorlige anklager om skatteundvigelse.
Ved du hvor meget fængsel det giver?
Fængsel?
Lang tid og store bøder.
Jeg vil lade dig tænke over det.
Da jeg bar ting ud af pool huset
- så jeg en bil i skoven.
En sort BMW.
Der sad en i førersædet.
Fosters kone.
Lillian Foster?
Jeg har set hende i byen. Hun sad der hele tiden.
Hun lagde ikke mærke til mig. Hun stirrede bare på huset.
Var hun der stadig, da du smuttede?
Ja.
Så vil du gøre noget...
Jeg mener, ved skattesagen?
Bare rolig. Det løj jeg om.
Hvad er der galt med den?
Det ved jeg ikke. Batterierne måske.
Laf være med at slå på den.
Fint. Så lav du den.
Lad os bare bruge min.
Hvad? hvad? Hvad?
Jeg kunne mærke noget kravle op ad mit ben.
Er det der stadig?
- Nej. - Det var sikkert bare et spøgelse.
Grace?
Ja?
Jeg...
Glem det.
Måske skulle vi fortsætte.
Grace, jeg elsker dig.
Jeg har elsket dig siden jeg så dig første gang.
Glem reglerne. Glem CBI. Jeg har brug for dig.
Jeg, øhh...
Det er, øhh...
Medmindre du stopper mig, så kysser jeg dig nu.
Eureka!
Fandt den!
Godt arbejde. Vi mødes på kontoret
- efter vi har hentet Lillian Foster.
Vi er udenfor hendes hus nu.
Jane siger, han har fundet en anden indgang til huset.
Jeg vidste der var en anden vej ind.
Hvor vover du at kommer her, din skøre kælling!
Min mand er lige død!
Er det Victoria Abner og hendes nevø?
Hvad laver de her?
Det virkede som en god idé for mig.
Har du ingen skam?
Fru Foster, hvis du lige vil slappe af.
Ved du, hvad du er? Du er en grib.
Du er en skør, besat, gammel grib!
Det hus er mit.
Det tilhører min familie.
Jeg brænder det ned, inden du sætter fod på det sted!
Dame, du har brug for psykiatrisk hjælp.
- Virkelig? - Hey!
Stop det!
Fjern hende, nu!
- Hvad er der galt med dig. - Kom så.
Du har ingen manerer! Det var dig som kom til mit hus!
- Du kom til mit hus. - Er jeg den skøre kælling?
Hvordan har du det, Fru Foster?
Flov.
Hvordan kom du i kambollage med Fru Abner?
Hun kom for at spørge, om hun kunne leje huset af mig
- eftersom jeg sikkert ikke vil bo der.
Sagde hun hvorfor?
Jeg ville ikke høre detaljerne.
Hun havde plaget os al den tid, og nu det her?
Jeg mistede bare...grebet.
Der er noget andet vi vil snakke med dig om.
Du var ikke i San Francisco
- den aften din mand blev slået ihjel.
- Du var ved huset. . Kender I til det?
- Hvorfor løj du for os? - Jeg var pinlig berørt.
- Over hvad? - Over, hvorfor jeg var der.
- Hvorfor var du det? - Hun holdt øje med hendes mand.
Hun mistænkte ham for at være utro.
Ja. Hvordan vidste du det?
Fordi, han har været utro tidligere?
Ja.
Han havde en affære for et år siden.
Han var udenbys. Jeg havde travlt med mit arbejde
- og så skete det.
Det er meget forstående af dig.
Jeg var rasende, tro mig.
Men vi fandt ud af det. Rådgivning og så videre
Og jeg troede, at jeg var kommet over det.
Men det var jeg ikke.
Jeg stolede ikke på ham.
Så, da Alan fortalte, at han ville tilbringe weekenden
- i huset og ikke ville komme hjem
- besluttede jeg at tage derhen og tage ham med bukserne nede.
Men der dukkede ikke nogen op.
Nej.
Jeg havde det så dårligt med, at jeg tog afsted uden at snakke med ham.
- Hvad tid tog du afsted? - Omkring kl. 22.
Kan du bevise det?
Jeg købte benzin på vej hjem.
Det vil kreditkort firmaet have en oversigt af, ikke sandt?
Jo, det vil vi bekræfte.
Jeg kan ikke lade være med at tænke på, at hvis jeg var blevet der...
Hvis jeg bare havde snakket med Alan, så
- ville han stadig være i live.
I ville højst sandsynligt begge være døde.
Sådan som jeg har det, så ville jeg måske foretrække det.
Den følelse går over.
Hvad ved du om det?
Nok.
Hvad laver du, Drew?
Godt. Tak skal du have. Tak.
Din faster skal være her lidt endnu.
Denne slåskamp skal lige redes ud, okay?
Jeg forsøgte, ikke at lade det eskallere.
Det var derfor jeg var med, men
- fjendtligheden fangede mig på det forkerte ben.
Det er op til din faster, hvorvidt hun vil rejse anklage
- men du er advokat. Du kender omstændighederne.
Jeg er ikke helt advokat.
Min faster kan godt lide at overdrive.
Jeg er advokatmedhjælper.
Cho, jeg beklager. Har du et øjeblik?
Klart. Vi skal stadig have en udtalelse fra dig.
Undskyld mig et øjeblik. Hvad er det?
Jeg fortalte Grace, at jeg elsker hende.
Wow. Okay. Godt gjort. Hvad skete der så?
Ingenting.
Jane afbrød og hun har ikke sagt et ord siden.
Så sig det igen.
Okay. Sig det ige. Okay, klart.
Din aura er facinerende, Hr. Jane.
Så mange buer.
Takker.
Huset er ubeboeligt.
Hvorfor vil du have det tilbage?
Af sentimentale årsager.
Nej. Nej, det er ikke det.
Du er indestængt, hemmelighedsfuld. Du skjuler noget.
Der noget i det hus, er der ikke?
Noget du ikke vil have andre finder...
- Måske beviser på din skyld. - Det er absurd.
Nej. Du har ret. Det er absurd.
Det er noget helt andet.
Ahh...skatten.
Hvilken skat?
Walter Beckworths skat, som han skjulte i huset.
Jeg ville have mit hus tilbage
- fordi jeg ikke brød mig om Fosters planer med det.
- Han ville ødelægge det. - Foster havde kun været der et par uger.
Hvordan kunne du vide, hvad han ville gøre, før han selv gjorde?
Det fortalte han i en samtale.
Hvis vi finder ud af, at du lyver, så bliver du vores hovedmistænkte.
Okay.
Hvor god er du til gåder?
Jeg fandt ledetråden for et par uger siden
- da jeg købte nogle af Beckworths papirer
- ved et hussalg. Det var i et brev
- til en af hans fætre, lige inden hans død.
Beckworth praler med, at han har skjult hans "store skat"
- hvor ingen kan finde den, og så tilbyder han
- denne ledetråd. "Hvis rigdom er det, du ønsker mer
- så er det eneste sted at lede, her."
Er det alt? Er det gåden?
- Ja. - Interessant.
Jeg fortalte det, selvfølgelig med det samme til Fru Abner.
Men huset var allerede blevet solgt til Foster.
Hvorfor nævnte du ikke dette tidligere?
Det...det virkede ikke relevant.
Det er et motiv. Det er meget relevant.
Hr. Raimey og Fru Abner var blevet enige om at være tavse, for at undgå
- at skulle dele byttet med nogen andre, ikke sandt?
Jo, men det betyder ikke, at nogen af os slog Foster ihjel.
Helt rigtigt. Hvem end der slog Foster ihjel
- prøvede ganske enkelt at skræmme ham væk fra huset.
Det kunne have været hvem som helst, der ville have skatten.
- Selv dig, politiassistent Fisher. - Det er klart. Jeg slog ham ihjel.
- Gjorde du? Du benægtede det tidligere. - Hold op med det der.
Jeg er nødt til at se ledetråden. Hvor er brevet?
Tak.
- Hvad? - Det lugter godt.
"Hvis rigdom er det, du ønsker mer
- så er det eneste sted at lede, her."
"Her"...
Det er stavet h-ø-r.
Jeg gik ud fra det var en fejl.
Der er ingen fejl.
Lad os gå.
Som I ved, efterlod Walter Beckworth en kodet besked
- som beskrev skattens gemmested.
I er her alle for at hjælpe mig med at finde den.
Ordet "her" er stavet forkert i gåden.
Det tror jeg ikke er en fejl.
Jeg tror, at selve ledetråden
- er at finde i ordet
"her"...h-ø-r.
Hvad tænker I på, når jeg siger ordet "hør"?
Støj.
Lyde.
- Øre. - Flot. Hvad ellers?
Musik. Instrumenter.
Helt sikkert en mulighed.
Cho?
Afdæk det.
Hmm.
Aha.
Hvad er det?
Ja, hvad er det?
Beckworth's formue?
- Der er ikke noget i den. - Er den tom?
Vent.
Hvad er det?
Det er endnu en gåde.
Hvad står der?
"For at finde formue og rigdom, behøver man ikke hjælp.
Alt man behøver, er at kigge på en selv."
Hvad betyder det?
Det ved jeg ikke, men det er stavet korrekt.
Det betyder, at vi spilder vores tid.
- Det giver ikke engang mening. - Lad os ikke konkludere noget endnu.
Beckworth har sikkets lagt det der som en spøg.
- Sikke en dårlig spøg. - Men skatten kan stadig være her.
- Jeg skal bare bruge tid til at finde den. - Vi spilder ikke mere tid.
Jeg stopper det her. Alle ud.
Cho, sikr stedet og slå alarmen til.
Få Rigsby og Van Pelt til at blive ved huset i aften.
Vi tager vagten efter dem. Ingen kommer ind her
- især ikke Jane. Forstået?
Forstået. Alle ud.
Lisbon.
- Lisbon. Jeg...du...Lisbon, det her... - Rend mig. Vi er færdige for i aften.
"Rend mig"?
- Var det for meget? - Bare en smule.
Det virkede.
Bare en smule i overkanten.
- Så...øh, Grace... - Ja?
- Jeg tænkte på, om vi kunne... - Hvordan håndterer vi det her?
Håndterer hvilket?
Overvågningen.
Nå, ja. Selvfølgelig.
Hør her, angående det andet
- måske er det ikke det rigtige tidspunkt.
Nå, ja.
Vi kunne, gå...
Patruljere området.
Eller også kunne en af os blive her
- mens den anden patruljere. Og så skiftes?
Jo, det er bedre. Jeg går først.
Det er okay. Jeg kan gøre det.
Det er nemt.
Hvis du vil gå først, er det også i orden.
Nej, nej, nej.
"Kigge på en selv."
Nej!
Der er ikke noget, Drew. Det var der aldrig.
Du fandt på den anden ledetråd?
Aha. Ja.
Jeg slog ikke Foster ihejl.
Vær nu ikke latterlig. Selvfølgelig gjorde du det.
Kun morderen vidste, hvordan man kom herind
- gennem den hemmelige passage.
Du beviste din skyld, bare ved at gå ind i rummet.
Var det alt sammen for pengene?
Bare for pengene?
Jeg brugte år på at høre på min familie
- snakke om Beckworth slægten og alt, hvad de havde.
Jeg fik ikke noget af det
- ikke noget som helst.
Men så fortalte min faster mig om ledetråden og skatten
- og jeg tænkte jeg kunne få den for mig selv.
Jeg kunne få, hvad jeg havde fortjent hele mit liv.
Jeg behøvede kun at få Foster ud af huset.
Så du hjemsøgte ham.
Min fætter fortalte mig om det udstyr
- Beckworth havde fået indbygget.
Jeg ville bare skræmme ham.
Men Foster ville ikke forstå en hentydning.
Så jeg måtte gøre noget.
Jeg ville ikke slå ham ihjel.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre.
Og så huskede jeg historierne om Beckworth
- og hvordan han blev slået ihjel. Hvordan hans spøgelse stadig hjemsøger stedet.
Så jeg kastede ham ud af vinduet
- på samme måde som Beckworth døde.
Det var ikke Fosters Det tilhørte min familie.
Tag hænderne bag på ryggen.
Nu.
Da du først åbnede kassen under klaveret
- var der så noget i den?
Denne.
Du slog Foster ihjel på grund af en gammel nøgle.
Gad vide, hvad den åbner.
- Jeg ved, hvad den åbner. - Hvad?
Han laver sjov med dig. Han er led på den måde.
Kom så.
Hr. Jane, jeg blev lige ajourført af en af jeres agenter.
Jeg håber de opførte sig
- på en professionel måde.
Tak for alt.
Velbekommen.
Har du noget imod et spørgsmål?
Øh, nej.
Jeg spurgte til dig.
Hvad der skete med din familie. Det beklager jeg.
Og jeg tænkte, at måske betyder det, at du forstår
- hvordan det føles at miste nogen.
Var det dit spørgsmål?
Tror du de ved, hvordan vi har det?
De afdøde, mener jeg...
Hvor kede af det vi er...
Hvordan vi ville ønske,at tingene var anderledes?
Tror du de forstår?
Nej.
Beklager.
Lukket-sag-pizza?
Lukket-sag-pizza.
Hvis Rigsby spiser alle pølserne igen, bliver jeg sur.
Er du okay?
Så god som regnen.
Jeg har den perfekte ting til det her.
Vin?
Bare lidt specielt.
Undskyld mig. Jeg skal have et glas. Beklager.
Klart.
Jeg smutter om et par minutter.
Vent i fem minutter, mød mig så ved min bil.
Okay.
Bare en smule.
Værsgo.
Tak.
Hr. Rigsby.
Skål.
Sagen er lukket.
- Mmm. Den er god. - Godt du kan lide den.
Hvad var nøglen til, Jane?
Den du fandt i kassen.
Nøglen? Beckworths formue.
Kom nu med det.
Bare fordi formuen ikke var guld eller kontanter
- betyder det ikke, at den ikke eksisterer. - Så, hvad var det?
Beckworth var en samler.
Han samlede på hundredevis af en enkelt ting...
Nogle af de bedste, mest sjældne eksemplarer i verden
- til en værdi af millioner af kroner. - Hvad var det?
Hvad?
Lugter godt.
Skål.
Oversat af JollyRotten