ХАРИ ПОТЪР И ДАРОВЕТЕ НА СМЪРТТА, ЧАСТ 2
ТУК ПОЧИВА ДОБИ СВОБОДНО ДОМАШНО ДУХЧЕ
Тук е прекрасно.
Беше на леля ни.
Идвахме тук като малки.
Сега Орденът я ползва за скривалище.
Каквото е останало от нас.
Мъгълите мислят, че тези гонят злото, но дълбоко грешат.
Трябва да говоря с таласъма.
Как сте?
Жив.
Сигурно не помните...
Че тe заведох до трезора ти, когато дойде в Гринготс?
Известен си дори сред таласъмите, Хари Потър.
Погребал си духчето.
Да.
И доведе мен тук.
Ти си...
...много необикновен магьосник.
Как намери този меч?
Сложно е.
Защо Белатрикс Лестранж си мисли, че мечът е в нейния трезор?
Сложно е.
Мечът се появи при нас в момент на нужда.
Не сме го откраднали.
В трезора на мадам Лестранж има меч като този,
но той е фалшификат. Бе поставен там през лятото.
И тя не е разбрала? - Дубликатът е убедителен.
Само гоблин може да разпознае истинския Меч на Грифиндор.
Кой ви съдейства?
Професор от Хогуортс. Доколкото знам, сега е директор там.
Снейп? Той е сложил фалшив меч в трезора на Белатрикс?!
Защо?
В трезорите на Гринготс има доста по-любопитни неща.
И в трезора на мадам Лестранж ли?
Може би.
Трябва да вляза в Гринготс. В един от трезорите.
Това е невъзможно. - Ако съм сам - да.
С вас - не.
Защо да помагам?
Имам злато. Много.
Не ме интересува злато. - А какво?
Това.
Това е моята цена.
Мислиш, че в трезора й има хоркрукс?
Тя се ужаси, че може да сме влизали. Питаше те какво още си взела.
На бас, че там има още едно парче от душата му.
Това е златен шанс да го унищожим.
Дори да го намерим,
как ще го унищожим, след като даде меча на Грипкук?
Още работя върху това.
Няма сили.
Да?
Г-н Оливандър, трябва да ви задам няколко въпроса.
Разбира се, момчето ми.
Бихте ли идентифицирали пръчката? Можем ли да я ползваме безопасно?
Орех.
Плът от сърце на дракон.
12 инча и три четвърти.
Не...
Неогъваема.
Беше на Белатрикс Лестранж.
Внимавайте с нея.
А тази?
Глог.
И косъм от еднорог.
Десет инча. Доста еластична.
Това беше пръчката на Драко Малфой.
Беше? Не е ли вече?
Може би не, след като сте му я взел.
Усещам, че верността й се е променила.
Говорите за пръчките, сякаш имат чувства.
И мислят.
Пръчката избира магьосника, г-н Потър.
Поне това е напълно ясно за всички, които сме в този занаят.
А какво знаете за Даровете на Смъртта?
Говори се, че са три:
Старшата пръчка.
Мантията-невидимка, която те крие от враговете ти.
И Възкресяващият камък, който връща любимите ти от гроба.
Събрани заедно те те правят Господар на Смъртта.
Но малко хора вярват, че тези предмети съществуват.
А вие?
Вярвате ли, че съществуват?
Не виждам причини да вярвам на бабини измишльотини.
Лъжете.
Знаете, че единият съществува.
Казали сте му за него.
Казали сте му за Старшата пръчка и къде може да я намери.
Той ме измъчва.
Освен това,
аз само повтарях слухове.
Няма...
Няма гаранция, че ще я намери.
Вече я е намерил.
Ще ви оставим да си починете.
Той ви преследва, г-н Потър.
Ако това, което казвате е вярно и Старшата пръчка е у него,
опасявам се,
че наистина нямате шанс.
Тогава ще трябва да го убия, преди да ме намери.
Сигурна ли си, че е неин?
Абсолютно.
Е?
Как изглеждам?
Отвратително.
Нека Хърмаяни държи това, Грипкук.
Разчитаме на теб, Грипкук. Ако ни вкараш в трезора, мечът е твой.
Мадам Лестранж.
Добро утро.
"Добро утро"?!
Ти си Белатрикс Лестранж, не примерна ученичка!
Ей, по-полека!
Ако тя ни издаде, по-добре сами да си резнем гърлата с този меч.
Ясно ли е?
Не, той е прав. Постъпих глупаво.
Да действаме.
Искам да вляза в трезора си.
Идентификация?
Не смятам, че е необходима.
Мадам Лестранж.
Не обичам да чакам.
Те знаят.
Знаят, че не е истинската.
Предупредени са.
Хари?
Какво ще правим, Хари?
Мадам Лестранж, бихте ли ни показали пръчката си?
И защо да го правя?
Политика на банката. Сигурен съм, разбирате, предвид настоящия климат.
Не.
Въобще не разбирам. - Опасявам се...
че ще настоявам за това.
Империо.
Благодаря, мадам Лестранж. Моля, последвайте ме.
Какво е това, Грипкук?
Грипкук!
Аресто моментум!
Браво, Хърмаяни.
О, не. Върна си образа.
"Водопадът на крадеца" - отмива всякакви магии.
Може да е смъртоносно. - Не думай!
Любопитно ми е, има ли друг изход от тук?
Не.
Какво правите всички вие тук?!
Крадци!
Когато издаде ключовете си... - Империо!
Не звучи добре.
Да му се не види! Украински железен корем!
Дръж.
Дресиран е да очаква болка, щом чуе този шум.
Това е варварско.
Лумос.
Ацио хоркрукс.
Ти сериозно ли?!
Такава магия не работи тук.
Тук ли е, Хари?
Усещаш ли нещо?
Ето! Там горе!
Сложили са Геминио. Каквото докоснеш, се размножава.
Дай ми меча!
Не се движи!
Взех я!
Имахме сделка, Грипкук!
Купата за меча!
Обещах да ви вкарам. Не съм казал нищо за излизането.
Грипкук!
Крадци! Помощ!
Крадци!
Гадинка! Поне още имаме Богрод.
Това вече е лошо.
Не може да седим така! Кой има идея? - Ти си умната!
Имам една, но е откачена.
Редукто!
Хайде де!
Релашио!
Движи се!
А сега?!
Редукто!
Дръжте се!
Беше гениално! Направо страхотно!
Падаме!
Предлагам да скочим. - Кога?
Сега!
Той знае. Знаете-кой.
Знае, че сме влезли в Гринготс,
Знае какво сме взели и че търсим хоркруксите.
Откъде знаеш? - Видях го.
Допуснал си го? Не можеш да го правиш!
Не мога винаги да го спирам! Може би мога, не знам.
Все едно. Какво стана? - Той е ядосан.
И уплашен.
Знае, че ако намерим всички хоркрукси, ще можем да го убием.
Предполагам, ще направи всичко, за да не можем да намерим останалите.
Има и още. Единият е в Хогуортс.
Какво? Видя ли го?
Видях замъка и Роуина Рейвънклоу.
Свързано е с нея. Трябва да отидем там!
Не може така. Трябва първо да го планираме.
Кога някой наш план е сработвал?
Планираме, тръгваме и всичко пропада.
Прав е.
Но има проблем - сега Снейп е директор.
Не можем да влезем през главния вход.
Ще отидем в Хогсмийд, в "Хънидюкс".
Ще минем през тайния проход в мазето.
Нещо не е наред с него.
Преди винаги можех да следя мислите му.
Сега като че ли връзката се губи.
Може би е от хоркруксите. Може би отслабва и умира.
Не. По-скоро е като ранен.
Но го усещам много по-опасен.
Момчето знае тайната ни, Нагини.
Ние сме уязвими.
Трябва да впрегнем всичките си сили.
А ти, приятелю, трябва да стоиш близо до мен.
Тук са! - Пръснете се и търсете.
Вижте в конюшните. Елате с мен.
Потър!
Влизай, Потър.
Видя ли го?
За миг го помислих за... - Знам. Дъмбълдор.
Хари?
Виждам те в това.
Глупави деца! С кой ум сте дошли тук?
Имате ли представа колко е опасно?
Вие сте Абърфорт, братът на Дъмбълдор.
Вас виждах тук.
Вие сте изпратили Доби. - Къде го оставихте?
Той е мъртъв. - Жалко за духчето. Харесваше ми.
Кой ви даде това огледало?
Мъндънгус Флечър. Преди около година.
Нямал е право. То беше на... - Сириус.
Албус ми каза.
Каза и, че сигурно ще побеснееш, ако го видиш у мен,
но се запитай къде щеше да бъдеш, ако не беше у мен?
Чували ли сте се с други от Ордена?
С Ордена е свършено.
Знаете-кой победи. Всеки, който твърди обратното, се самозаблуждава.
Трябва да влезем в Хогуортс тази вечер.
Дъмбълдор ни даде задача.
Така ли?
Приятна задачка? Лесна?
Търсим хоркрукси. И мислим, че последният е в замъка,
но ни трябва помощта ви.
Брат ми не ви е дал задача, а самоубийствена мисия.
Направи си услуга и си върви, момче. Поживей още малко.
Дъмбълдор вярваше, че ще довърша това.
А какво кара теб да вярваш на него? На неща, които брат ми ти е казал?
През цялото ви познанство, споменавал ли моето име?
А нейното?
Защо ще... - Пази тайни ли? Ти ми кажи.
Аз му вярвах. - Това е детски отговор.
На момче, което гони хоркрукси заради някой,
който дори не му е казал откъде да почне! Лъжеш!
Не само мен, това е без значение. Лъжеш себе си.
Така правят само глупаците.
Ти не ми приличаш на глупак, Хари Потър.
Затова ще те попитам отново. Трябва да има причина.
Не ме интересува какво се е случило между вас и брат ви.
И че вие сте се предал.
Аз вярвах на човека, когото познавах.
И трябва да влезем в замъка тази вечер.
Знаеш какво да направиш.
Къде я изпратихте?
Скоро ще разбереш.
Това е сестра ви Ариана, нали?
Умряла е много млада, нали?
Брат ми пожертва много неща, г-н Потър,
по пътя си към властта.
Включително Ариана.
А тя го обожаваше.
Той й даде всичко...
...освен време.
Благодарим ви, г-н Дъмбълдор.
Той вече два пъти ни спасява.
Виждал ни е с това огледало.
Не ми прилича на някой, който се е предал.
Тя се връща.
Кой е с нея?
Невил!
Изглеждаш... - Ужасно, предполагам.
Това е нищо. Шиймъс е по-зле.
Ей, Аб, ще дойдат още двама.
Не съм го виждал на картата. - Защото го е нямало до сега.
Седемте тайни прохода бяха запечатани в началото на годината.
Сега е само този.
Наоколо бъка от смъртожадни и дементори.
Зле ли е Снейп като директор?
Едва го виждаме. Но трябва да се пазим от Кароу.
Брат и сестра. Отговарят за дисциплината.
Обичат наказанията.
Те ли ти направиха това?
Днес по Черни изкуства упражнявахме магията Круциатус.
Върху първокласници. Аз отказах.
Хогуортс се промени.
Да се позабавляваме.
Ей, слушайте всички! Имам изненада за вас.
Дано не са пак манджите на Абърфорт. Нямат преглъщане.
Кажете на Ремус и другите, че Хари се върна.
Нека не го убиваме, преди Знаете-кой да се пробва.
Река, тук ДА. Чуваш ли? Прогноза - ще удари мълния.
Какъв е планът, Хари?
Добре.
Трябва да намерим нещо.
Нещо скрито тук в замъка. То може да ни помогне да победим Знаете-кой.
Добре. Какво е то? - Не знаем.
Къде е? - И това не знаем.
Знам, че нямаме много. - Направо си е нищо.
Мисля, че е свързано с Рейвънклоу.
Трябва да е нещо малко, което лесно се скрива.
Някакви идеи?
Изгубената диадема на Роуина Рейвънклоу.
О, почва се.
Изгубената диадема на Рейвънклоу?
Никой ли не е чувал за нея? Доста е известна.
Да, но тя е изгубена от векове.
Няма жив човек, който да я е виждал.
Някой ще ми каже ли какво е диадема? - Нещо като корона. Тиара.
Хари.
Здравей.
Не ме е виждала 6 месеца и все едно съм невидим. Аз съм й брат.
Има много братя. Хари е един. - Млъквай!
Какво има, Джини?
Снейп знае, че Хари е бил забелязан в Хогсмийд.
Много от вас може би се питат защо съм ви събрал в този час.
Научих, че по-рано тази вечер
Хари Потър е забелязан в Хогсмийд.
Сега...
Ако някой,
ученик или учител, се опита да помогне на г-н Потър,
ще бъде наказан по начин,
съответстващ на сериозността на провинението му.
Освен това,
всеки, за когото се разбере, че знае нещо по въпроса,
но не го споделя,
ще бъде третиран наравно с провинените.
Добре...
Ако някой от присъстващите
има представа за местонахождението на г-н Потър тази вечер,
приканвам го да сподели това...
...сега.
Изглежда, че въпреки щателните ви защитни мерки,
още имате проблем със сигурността.
Доста голям, опасявам се.
Как смеете да стоите на неговото място?
Кажете им какво се случи в онази нощ!
Как погледнахте в очите човека, който ви вярваше, и го убихте!
Кажете им!
Страхливец!
Хари.
Потър?
Знам, че много от вас ще искат да се бият.
Някои от вас може дори да смятат, че битката е нещо разумно.
Но това е заблуда.
Предайте ми Хари Потър.
Направете го и никой няма да пострада.
Дайте ми Хари Потър и ще оставя Хогуортс непокътнат.
Дайте ми Хари Потър
и ще бъдете възнаградени.
Имате един час.
Какво чакате?
Някой да го хване!
Ученици не са в леглата!
Ученици в коридорите!
Не трябва да са в леглата, идиотско кречетало!
Съжалявам, мадам.
Всъщност, г-н Филч, появата ви е доста навременна.
Ако обичате, бихте ли извели
г-ца Паркинсън и целия дом Слидерин от залата?
Къде точно да ги отведа, мадам?
В подземията е достатъчно.
Добре, последвайте ме.
Предполагам, че ти трябва нещо, за да се върнеш? Какво?
Време. Колкото можете да ми осигурите.
Прави каквото трябва. Аз ще обезопася замъка.
Потър.
Радвам се да те видя.
Аз също, професоре.
Дръж фронта, Невил.
Хари, с Хърмаяни си мислехме,
няма значение дали ще намерим хоркрукса.
Не разбирам - Ако не го унищожим.
Затова си мислехме... - Рон го измисли. Страхотна идея.
Ти унищожи дневника на Ридъл със зъб от базилиск.
Мислим, че знаем къде има такъв.
Добре.
Но вземете това, за да ме намерите, като се върнете.
Къде отиваш?
При Рейвънклоу. Трябва да почна от някъде.
Хари!
Нека повторим, професоре. Разрешавате ни да го направим?!
Точно така, Лонгботъм.
Да го взривим? Бум?
Бум!
Яко. Но как точно ще го направим?
Защо не се посъветваш с г-н Финигън?
Доколкото помня, той има увлечение към пиротехниката.
Аз мога да го взривя. - Само така! Сега вървете.
Осъзнаваш, че не можем безкрайно да удържим Знаеш-кой.
Това не значи, че не можем да го забавим.
И името му е Волдемор, Филиъс. Може да го кажеш.
Ще опита да те убие, както и да го наричаш.
Пиертотум локомотор!
Хогуортс е в опасност.
Пазете границите! Защитете ни! Изпълнете дълга си към училището!
Винаги съм искала да направя тази магия.
Протего максима. Фианто дури. Репело инимикум.
Хари, чакай! Трябва да говоря с теб.
Малко съм зает в момента.
Няма да намериш нищо там. - Ще го обсъдим после, Луна...
Хари Потър! Изслушай ме!
Какво каза Чо за диадемата на Роуина Рейвънклоу?
"Няма жив човек, който я е виждал".
Не е ли очевидно? Трябва да говорим с някой мъртвец.
Впечатляващо е, нали?
Ако ще я намериш, ще е тук. - Няма ли да дойдеш?
Най-добре да поговорите насаме. Тя е много срамежлива.
Вие сте Сивата дама,
духът на кулата Рейвънклоу.
Не отговарям на това име.
Не, съжалявам. Казвате се Хелена Рейвънклоу, нали?
Дъщерята на Роуина.
Приятел на Луна ли си?
Да.
Тя смята, че може да ми помогнете.
Търсиш диадемата на майка ми.
Да.
Точно така.
Луна е мила, за разлика от много други.
Но тя греши. Не мога да ти помогна.
Почакай!
Искам да я унищожа!
Не се научиха.
Колко жалко.
Но, милорд...
Не бива ли да изчакаме...
Милорд.
Започнете.
И ти го искаш, нали, Хелена?
Да бъде унищожена.
И друг се закле да я унищожи преди много години.
Странно момче със странно име.
Том Ридъл. - Но той излъга.
Излъга много хора.
Знам какво направи! Знам кой е!
Той я опорочи с Черна магия!
Аз мога да я унищожа веднъж завинаги.
Но само ако ми кажеш къде я е скрил.
Ти знаеш къде я е скрил, нали, Хелена?
Просто трябва да ми кажеш.
Моля те.
Странно.
Малко ми напомняш за него.
Тя е тук,
в замъка, на мястото, където всичко е скрито.
Ако трябва да питаш, няма да знаеш къде.
Но ако знаеш, трябва само да поискаш.
Благодаря ти.
Кажи на проф. Макгонагъл, че с Ремус ще държим тази страна.
Да, сър.
Дийн, като помисля, кажи на Макгонагъл,
че може да ни трябват още една-две пръчки.
Качеството на убеждението определя успеха,
не количеството последователи.
Кого цитираш?
Мен.
Добре ли си, Фреди?
Да.
Аз също.
Хари говори насън. Не си ли забелязала?
Не, откъде да знам!
Толкова ли можете?!
Ти го направи! - Не мога.
Можеш.
Добре стана.
Вътре! Всички да се скрият!
Ступефай!
Джини! Невил! Добре ли сте?
Отлично! Чувствам се като огнедишащ дракон!
Виждал ли си Луна? Луд съм по нея!
Май е време да й го кажа, след като до зори ще умрем.
Знам.
Няма да го намерим с това.
Ето го тук. - Страхотно.
Изчезна. Току-що. Видях го.
Може би е в Нужната стая. Тя не излиза на картата. Ти го каза миналата година.
Така е, да.
Да вървим.
Гениално.
Хайде!
Я, гледай!
Какво те води тук, Потър?
Мога да те питам същото.
Имаш нещо мое.
Искам си я.
Какво й е на тази? - На майка ми е.
Мощна е, но... Не е същото.
Не се разбираме добре.
Ако ме разбираш.
Защо не ме издаде?
На Белатрикс.
Знаеше, че съм аз.
Но не каза нищо.
Хайде, Драко.
Не бъди шубе. Довърши го!
Леко.
Експелиармус!
Авада Кедавра!
Ступефай!
Това е гаджето ми, олигофрени!
Намерих я!
Бягайте!
Гойл подпали цялото място!
Хайде! Насам!
Не може да ги оставим!
Той се шегува, нали?
Ако умрем заради тях, ще те убия!
Хари!
Милорд?
Авада Кедавра!
Ела, Нагини. Трябва да те пазим.
Змията е.
Тя е последният хоркрукс.
Погледни в него, Хари.
Разбери къде е. Ако го намерим, ще намерим змията.
И ще сложим край на това.
Милорд?
Не е ли по-малко...
Не е ли по-разумно да отменим атаката
и просто да потърсите момчето сам?
Не е нужно да търся момчето.
Преди края на нощта, той ще дойде при мен. Не разбираш ли?!
Погледни ме!
Как се понасяш, Луциус?
Не знам...
Иди и намери Сивиръс.
Доведи ми го.
Знам къде е.
Хайде!
Не!
Направихте необикновени магии с тази пръчка, милорд,
през последните няколко часа.
Не.
Аз съм необикновен,
но пръчката ми се противи.
Няма по-силна пръчка.
Самият Оливандър го каза.
Тази вечер, когато момчето дойде, няма да ви подведе. Сигурен съм.
Тя се подчинява на вас
и само на вас.
Дали?
Милорд?
Пръчката. Дали наистина се подчинява на мен?
Ти си умен мъж, Сивиръс.
Досещаш се.
На кого е истински вярна пръчката?
На вас...
...разбира се, милорд.
Старшата пръчка
не може да ми служи вярно, защото аз не съм истинският й господар.
Тя принадлежи на вълшебника, убил последния й собственик.
Ти уби Дъмбълдор, Сивиръс.
Докато си жив, Старшата пръчка няма как да бъде истински моя.
Ти бе добър и верен слуга, Сивиръс,
но само аз мога да живея вечно.
Милорд...
Нагини. Убий!
Вземи ги.
Моля те.
Дай ми нещо. Бързо, шишенце.
Занеси ги в мислоема.
Погледни ме.
Наистина имаш очите на майка си.
Бихте се храбро,
но напразно.
Аз не желая това.
Всяка пролята капка магическа кръв е ужасна загуба.
Затова нареждам на силите си да се оттеглят.
В тяхно отсъствие, отдайте достойна почит на мъртвите си.
Хари Потър, обръщам се директно към теб.
В тази нощ ти позволи твои приятели да умират заради теб,
вместо сам да се изправиш срещу мен.
Няма по-голямо безчестие.
Ела с мен в Забранената гора и посрещни съдбата си.
Ако не го направиш,
ще убия всеки мъж,
жена и дете,
опитващи се да те скрият от мен.
Къде са всички?
Хайде. Какво ти става?
Отиде си.
Изрод!
Ела тук!
Ще кажа на мама! Ти си изрод!
Ти си изрод, Лили!
Ела тук!
Ревнува, защото е обикновена, а ти си специална.
Това беше гадно, Сивиръс.
Грифиндор!
Аз съм Джеймс. - Аз съм Лили.
Точно като баща си.
Не говори против баща ми!
Ще се лее кръв
и господар и слуга отново ще се съберат!
Сивиръс.
Не ме убивай.
Предсказанието не се е отнасяло за жена.
А за момче, родено в края на юли.
Но той смята, че е синът й.
Смята да ги намери и убие веднага.
Скрий я. Скрий ги всичките. Умолявам те!
Какво ще ми дадеш в замяна, Сивиръс?
Всичко.
Хари, ти си толкова обичан.
Хари, мама те обича.
Тате те обича.
Пази се.
Бъди силен.
Авада Кедавра!
Ти обеща да я спасиш.
Лили и Джеймс се довериха не на когото трябва, Сивиръс.
Подобно на теб.
Момчето е живо.
В безопасност е. Черния лорд го няма. - Той ще се върне.
И тогава момчето ще бъде много застрашено.
Той има нейните очи.
Ако наистина я обичаше...
Никой не бива да разбере.
Да не разкривам доброто в теб?
Дай ми дума!
И ще рискуваш живота си, за да пазиш момчето?
Няма никакъв талант, по-арогантен и от баща си,
и обича славата.
Не говори против баща ми!
Джеймс Потър?
Мързелив, арогантен.
Баща ми е бил велик!
Баща ти беше свиня!
Изпий всичко.
Ще задържи магията в ръката ти известно време.
Но ще се разнесе, Албус.
Колко време?
Може би година.
Не ме загърбвай, Сивиръс.
Хармония Нектере Пасус.
Знаем, че Волдемор е наредил момчето на Малфой да ме убие.
Но ако не успее, логично е Черния лорд
да се обърне към теб.
Ти трябва да ме убиеш, Сивиръс.
Това е единственият начин.
Само тогава Черния лорд ще ти се довери напълно.
Ще дойде време, когато Хари Потър трябва да научи нещо.
Но трябва да изчакаш, докато Волдемор е най-уязвим.
Какво да научи?
Нощта, когато Лорд Волдемор отиде в Годрикс Холоу, за да убие Хари,
и Лили Потър застана между тях,
магията е рикоширала.
И тогава част от душата на Волдемор
се е сграбчила за единственото живо същество наоколо.
За Хари.
Има причина Хари да може да говори със змии.
Има причина да вижда мислите на Волдемор.
Част от Волдемор живее вътре в него.
И когато настъпи моментът...
...момчето трябва да умре?
Да.
Той трябва да умре.
Пазил си го, за да може да умре в подходящия момент?
Отглеждал си го като свиня за заколение?
Не ми казвай, че си се загрижил за него.
Експекто Патронум.
Лили.
След толкова време?
Винаги.
И когато моментът настъпи,
момчето трябва да умре?
Да. Трябва да умре.
И самият Волдемор трябва да го убие.
Това е много важно.
Къде беше?
Мислехме, че си отишъл в гората. - Отивам сега.
Луд ли си?! Не.
Не можеш просто да му се предадеш.
Какво има, Хари?
Какво си научил?
Има причина да ги чувам...
Хоркруксите.
Подозирах го от известно време.
Мисля, че и ти също.
Ще дойда с теб. - Не, убийте змията.
Убийте змията и остава само той.
Отварям се преди края
Готов съм да умра.
Възкресяващият камък.
Беше много смел, миличък.
Защо сте тук?
Всичките?
Не сме си тръгвали.
Боли ли?
Смъртта?
По-бързо е от заспиване.
Малко остава, сине.
Съжалявам.
Не исках никой от вас да умира заради мен.
И, Ремус, твоят син...
Други ще му кажат за какво са умрели майка му и баща му.
Един ден той ще разбере.
Ще останете ли с мен?
До самия край.
И той няма да ви види?
Не.
Ние сме тук.
Стойте близо до мен.
Винаги.
Няма и следа от него, милорд.
Мислех, че ще дойде.
Хари?
Не! Какво правиш тук?!
Мълчи!
Хари Потър.
Момчето, което оживя.
Идва да умре.
Авада Кедавра!
Не можеш да помогнеш.
Хари, прекрасно момче.
Смел, смел мъж.
Да повървим.
Професоре, какво е това?
Нещо, на което не можем да помогнем.
Част от Волдемор, изпратена да умре тук.
А къде сме?
Аз щях да питам теб. Къде би казал, че сме?
Прилича на гарата Кингс Крос.
Но е по-чисто. И няма влакове.
Кингс Крос, така ли?
Както се казва, тук ти поръчваш музиката.
Предполагам, вече осъзнаваш, че ти и Волдемор
бяхте свързани с нещо повече от обща съдба
след онази далечна нощ в Годрикс Холоу.
Значи е вярно? Част от него живее в мен?
Живееше. Току-що бе унищожена лично от самия Волдемор.
Ти беше хоркруксът, който той неволно създаде.
Трябва да се върна, нали? - От теб зависи.
Имам избор?
О, да.
Казваш, че сме на Кингс Крос?
Мисля, че ако пожелаеш, ще можеш да хванеш влак.
И къде ще ме отведе?
Нататък.
Волдемор има Старшата пръчка.
Вярно.
И змията е още жива. - Да.
И аз нямам с какво да я убия.
В Хогуортс винаги ще се намери помощ за тези, които я поискат.
Винаги съм се гордеел с красноречието си.
Думите, по мое не тъй скромно мнение,
са нашият най-неизчерпаем източник на магии,
способни едновременно да нанасят и лекуват рани.
Но в конкретния случай бих променил думите си така:
В Хогуортс винаги ще се намери помощ за тези, които я заслужават.
Не жали мъртвите, Хари.
Жали живите.
И най-вече онези, които живеят без любов.
Професоре, патронусът на майка ми беше кошута, нали?
Същият като на професор Снейп.
Странно е, не мислите ли?
Всъщност, като се замисля, въобще не ми изглежда странно.
Аз ще тръгвам, Хари.
Професоре?
Това реално ли е?
Или се случва само в главата ми?
Естествено, че се случва в главата ти, Хари.
Но защо от това да следва, че не е реално?
Професоре? Какво да направя?
Милорд, ранен ли сте?
Не ми трябва помощта ти.
Момчето.
Мъртво ли е?
Жив ли е?
Жив ли е Драко?
Мъртъв.
Кого носи Хагрид?
Невил, кого?
Хари Потър...
...е мъртъв!
Тишина!
Глупаво момиче.
Хари Потър е мъртъв.
От този ден нататък, ще се прекланяте...
...пред мен.
Хари Потър е мъртъв!
И сега е моментът да се определите.
Елате и се присъединете към нас.
Или умрете.
Драко.
Драко...
Ела.
Браво, Драко.
Браво.
Да си призная, надявах се на нещо по-добро.
И кой си ти, млади човече?
Невил Лонгботъм.
Е, Невил, сигурен съм, че ще ти намерим място сред нас.
Искам да кажа нещо.
Сигурен съм, че всички ще бъдем трогнати от твоите думи.
Няма значение, че Хари го няма. - Мълчи, Невил!
Хора умират всеки ден.
Приятели. Роднини.
Да.
Днес изгубихме Хари.
Но той е още с нас. Тук.
Както и Фред.
И Ремус.
Тонкс.
Всички те.
Смъртта им не беше напразна.
Но твоята ще бъде.
Защото грешиш! Сърцето на Хари биеше за нас!
За всички нас!
Не сме приключили!
Конфринго!
Ще го примамя в замъка! Трябва да убием змията.
Дръж това! - Невил!
Не и дъщеря ми, кучко!
Беше прав, когато каза на Снейп, че пръчката не те слуша.
Винаги ще е така. - Аз убих Снейп.
А ако пръчката никога не е била негова и верността й е била към друг?
Хайде, Том. Да довършим това, както го започнахме.
Заедно.
Мислех, че си едър, като него.
Пръчката се беше скрила в робата ми...
Хари.
Защо Старшата пръчка не му се подчиняваше?
Беше вярна на друг.
Когато уби Снейп, той мислеше, че пръчката ще стане негова.
Но пръчката никога не е била на Снейп.
Драко обезоръжи Дъмбълдор в онази нощ на кулата.
И от този момент, пръчката се подчиняваше на него.
Докато...
...в онази вечер аз обезоръжих Драко в имението на Малфой.
Това значи, че...
Тя е моя.
Какво ще правим с нея?
"Ние"?
Просто отбелязвам. Това е най-силната пръчка на света.
С нея може да бъдем непобедими.
19 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Заедно.
Чантата? - Да.
Пуловер.
Ще ми липсваш.
Ето ги.
Тате? Ами ако ме сложат в Слидерин?
Албус Сивиръс Потър...
Кръстен си на двама директори от Хогуортс.
Единият от тях бе в Слидерин и беше най-храбрият мъж, когото познавах.
Но да речем, че стане.
Тогава дом Слидерин ще се сдобие с един чудесен млад магьосник.
Но ако наистина значи толкова за теб, можеш да избереш Грифиндор.
Разпределителната шапка зачита избора ти.
Наистина ли?
Наистина.
Всички да се качват!
Готов?
Готов.
ХАРИ ПОТЪР И ДАРОВЕТЕ НА СМЪРТТА ЧАСТ 2