www.titlovi.com
Pred koncem sveta sem lahko našel vse in vsakogar, kjerkoli.
Oprostite, ker se hvalim, ampak nekateri so me
klicali najboljši lovec na zaklade na svetu.
Ni bilo stvari, ki je ne bi našel.
Veliko sem se potapljal in našel stvari, ki so bile stoletja izgubljene.
Delal sem sam, raziskoval in se odpravljal na svoje naloge.
Tako mi je ustrezalo. Sam sem krojil svojo usodo in nisem imel šefa.
A vse se je spremenilo, ko je prišel sončni vihar.
Svet je pahnilo v temo in kaos.
Vsa sodobna elektronika je pregorela.
Večina stvari ni več delovala.
Ljudje so mislili, da bodo vlade prevzele nadzor in vse popravile.
Pobožne želje.
Lokalno so oblast prevzeli gospodarji vojne in zavladali velikim delom Evrope.
6 LET POZNEJE
Mislili so, da se bo vse uredilo. Seveda sem vedel, da se ne bo.
Strpana mesta so postala pokopališča. Denar je bil brez vrednosti.
Brez zdravil, brez goriva in bolezni, ki so se širile.
Na to sem bil bolje pripravljen. Bil sem preživeli.
Kmalu sem spet počel to, kar vedno: iskal stvari.
Le da je bil zdaj svet veliko nevarnejši kraj.
Preveč lahko.
O …
G, I, D …
V redu, Jake.
A, G, O …
D, A, G, I, O.
Adagio.
Čudovito.
Tam je.
V redu.
Fantje v modrem so se vrnili. –Hej … Kaj počneš tu zgoraj?
Čakajte malo. Vi niste pravi policisti, kaj?
Se hecaš? –Kaj je v kovčku?
Violina. Ne vem, kakšna je razlika. Zakaj, igrate?
Daj mi jo. –Ne, te nočete.
Vam bom pa dal to, kar je v tej.
In vam s šibrami izpral gobce.
Ne moreš ubiti vseh.
Ne, res je. Samo tebe. Potem tebe.
In tebe. Mislim, da bom tebe.
Ampak tebe zagotovo.
Primite ga, fantje!
Oh, sranje.
Polnjenje RSV.
Odpri!
Zakaj moram iti tako visoko?
Hej. –Si jo našel?
Ja, točno tam, kjer bi morala biti.
Nekateri fantje so se vrnili praznih rok. Drugi se sploh niso vrnili.
Stradivari, rusko obdobje, 1690–1700.
Zelo lepa. –V redu.
Kralj Avgust ima novo delo zate. –Zdaj je kralj?
V monarhiji vidi pravo pot nazaj v normalnost.
Želi se srečati s tabo. –Skoraj sem umrl za violino vašega visočanstva.
Ne, hvala. Moram delati na čolnu. –Pripravljen te je plačati.
Bogato. Dovolj za tvoj sanjski čoln.
Kje je delo?
Na drugi strani Preliva. –Adijo.
Samo razmisli, Jake. Lahko bi bil nov začetek.
Nočem umreti za nov začetek. –Spravili te bomo tja v enem kosu.
Tam so samo bolezni, gospodarji vojne in EDM.
Ne, hvala. Ampak me veseli, da sva se videla.
Jake! –Zelo si čedna. Lepa obleka.
Zavrnil je. –Raje dela na svojem čolnu.
Verjameš v to?
To je prekleta tragedija.
Dajmo Jaku ponudbo, ki je ne bo mogel zavrniti.
Hej, prijatelj.
Hej. Tam si.
Dobil boš mango teriyaki, tvoj najljubši.
Priden fant. Priden fant.
Kako ti je všeč, fant? Ja.
Popolno olje. Ja.
Ne streljaj! –Kaj počneš tukaj?
Kralj me je poslal. –Povej mu, da ne bom sprejel dela.
Povej mu sam. Čaka te na odpadu.
Hej! Mi lahko pomagaš dol?
Jake! Pridi, sedi.
Sedi, da se pogovoriva.
Pa poslušajmo.
Kako ti gre? –S čim?
Plačujem mnoge, ki opravljajo tvoje delo,
ampak ti si edini, ki zna najti stvari, ki jih drugi ne.
Je to edinstvena veščina ali dar?
Ko smo že pri darovih. Stradivarius je neverjeten. Tako božanski je.
Glasba. Odrasle moške spravi v jok.
Priskrbi hrano in čisto vodo, preden gradiš simfonijo.
Misliš, da ne delamo na pomanjkanju hrane?
Pravi on z usti, polnimi mesa. –Sem pesketarijanec.
Misliš, da je lahko popraviti to sranje?
Potrebno je več kot tlesk s prsti, da prižgeš luči.
Cela infrastruktura se je sesula.
Vsak dan si brišemo riti, da vse zgradimo iz ničle,
čeprav nas ljudje, kot je general Volkov, poskušajo ustaviti.
Človek, ki je popolnoma brez kulture.
Ustvarja kaos. Njegov cilj je videti svet goreti in vladati pepelu.
In ti vidiš sebe drugače.
Cinik.
Verjemi mi, ko ti rečem, Jake. Tega dela si nisem želel.
Sončni vihar nas je razčlovečil. Videl si, kaj so ljudje počeli v temi.
Nihče ni verjel, da bo svet zgorel tako hitro, kot je.
Ljudje je zajela panika. Nekateri so postali barbari.
Kot ti. Ampak slonokoščeni stolpi, ki jih
gradiš, ustavljajo barbare in vi ste varni.
Niso vsi tako iznajdljivi kot ti, Jake.
Nimajo veščin in poguma za preživetje v našem novem svetu.
Potrebujejo zaščito.
Brez teh zidov bi jih bilo veliko več poklanih.
Boš spustil noter tiste, ki se skrivajo?
Vsi so dobrodošli, Jake. Tudi ti.
Ministrica Fuentes je rekla, da nerad prečkaš preliv.
Ne nerad. Sem popolnoma proti.
Morda zato, ker nisi videl celotne slike.
Nočem videti celotne slike. Celotna slika je grda in kruta.
Ne cela.
Veliko časa posvečamo temu, da jo naredimo tako lepo, kot je bila nekoč.
Postal boš svoboden človek, Jake.
Nevezan. Nikomur odgovoren.
Potrebujem samo veter. Odjadrati stran in pustiti to sranje za sabo.
Ljudje in jaz hočemo nazaj naš svet.
In kaj ti moram najti tokrat?
Mono.
Mona Liso? –V vsej njeni preklemani veličini.
Oprostite, kralj, ampak Pariz je bil eno prvih mest, ki je zgorelo.
Seveda, seveda. Ampak tukaj je nekaj, česar morda ne veš.
Francoska vlada je vse nacionalne zaklade odpeljala v skrivno skladišče.
Vse od velike umetnosti do predsednikovega porcelanastega prestola.
Kako naj pridem tja?
S kraljevim letalom, ki ga pilotira kraljevi pilot.
In dobim čoln? –Plus hrano in vse ostalo, kar potrebuješ.
Hudiča, dal ti bom tudi naziv.
V redu. Če je Fuentesova ministrica za obrambo
in si ti kralj, kaj bi potem naredil mene?
Baraba za kulturne kraje.
Hej, prijatelj.
Ne bo trajalo dolgo. Kmalu bom spet doma.
Kako si? –Dobro. Pa ti?
To je zelo slaba ideja. –Vedno se zdi, da ti najbolje uspe.
Če mi, zakaj sem potem na poti v najslabši kraj na planetu?
Smoku sem pustil dovolj hrane in vode.
Boš poskrbela zanj, če se ne vrnem?
Nikogar drugega nimam, ki bi ga vprašal.
Mislim, da me Smoke ne mara preveč.
Ne vem, če ti zaupa.
Poskusi ne umreti.
Poskrbela boš, da pridem domov? –Vedno.
LETALIŠČE THAMES HUB, LONDON
V redu.
Mar ti ne vzame diha?
Ja, zelo lepa mašina.
Bova letela s tem? –Kaj? Ja.
Je varno? Ima luknje od nabojev.
Ne, te so od prejšnjega tedna. Majhno srečanje s fanti.
Kralj čaka. Ne zamujaj.
Skočil boš v zavetju teme. Pristal boš tukaj, zunaj te majhne vasi.
Po poročilih so uporniki to odobrili.
Greš malo proti severu do Saint–Quentina.
To je mesto pod okupacijo. Tako da moraš iti noter tiho.
Kot šepet. Kot prekleto majhna miška.
Pojdi v središče mesta.
Tam te bo srečal naš uporniški stik.
Središče mesta? To je prekleto veliko območje.
Kako jih bom našel? –Oni bodo našli tebe.
Vse je zaupno in skrivno. In na podlagi "potrebno vedeti".
Ja, jaz moram vedeti.
Kaj moraš vedeti? –Kako za vraga pridem ven od tam.
Uporniki me bodo kontaktirali, ko boš imel Mono. V redu?
Opremo za evakuacijo bom odvrgel tri ure pozneje.
Tri ure. –Si v redu?
Letalo ima luknje. –Tega še nisem videl.
Letalo vzleti ob 22. uri.
Pravi si človek za to.
No tako.
V redu. Vse pripravljeno za vzlet.
Ta pas je zanič.
Saj je vseeno. Najlonski trakovi ne bodo pomagali, če strmoglavi, kaj?
V redu. Pa gremo.
Prekleto. Kaj je to?
Ne, ne.
Sranje. V redu.
Je vse v redu? –Ja. Samo malo računam.
Ne vem, če ta merilnik deluje. Sicer nam bo zmanjkalo goriva na pol poti.
Tako da je verjetno najbolje, da si nadeneš padalo, za vsak slučaj.
Potegnem tole in padalo se odpre, kaj?
Še nikoli nisi tega počel? –Ne.
Prekleti amater … Ja, to je vrvica, ki jo moraš potegniti.
Kdaj jo potegnem? –Po možnosti preden treščiš ob tla.
Sprosti se. Malo zadremaj ali kaj. Izbral bom panoramsko pot, v redu?
Sprosti se.
Spet srečanje z Volkovimi fanti. Dobrodošel v Franciji, prijatelj!
Spravil naju bom skozi tole, zato se pripravi.
Mislim, da te bom moral odvreči malo prej. –Razumem.
Pet minut. Zdaj pa zasluživa nekaj denarja.
Spustil se bom na 4.000 čevljev in takrat moraš skočiti. V redu?
Lahko skočiš.
Vrvica za odpiranje, kaj? Potegnem jo takoj, ko sem zunaj?
Vedel sem, da je to slaba ideja.
Sranje!
Moraš skočiti!
Ja. To je bila zagotovo slaba ideja.
Ostani tam!
Tukaj gori! V kritje!
V redu si. Srečno. Čakajo te.
Saint–Quentin je na zahodu!
AMIENS, FRANCIJA
Pokaži mi roke in pokaži mi svoj preklemani obraz!
Naslednji.
Sedi, prekleto!
Vrednega nasprotnika je težko najti.
Ta igra me je naučila toliko stvari.
Toda najpomembnejša lekcija je spoštovati močnega nasprotnika.
Igrati sem se naučil, ko sem bil v zaporu.
In zapor je namerno narejen kot gladiatorska arena.
En izziv za drugim. Nenehen boj za oblast.
Na začetku je bilo strašljivo.
Ko sem našel šah, sem odkril nekaj, kar mi je spremenilo življenje.
Igranje proti tistim, ki so bili boljši od mene,
me je naredilo boljšega.
Boljši sem postal, ko sem bil pod pritiskom.
In zato zahtevam od tebe,
da daš vse od sebe.
Saj sploh ne znaš igrati. Ali veš?
Naslednji!
Volkov. Ena od naših težkih topov je pred eno uro streljala na letalo.
Kakšno letalo? –Enomotorni Antonov. Eno padalo.
Obvesti vse tolpe, vsakega ovaduha, vsakega vojaka.
Tisoč nabojev za tistega, ki najde našega obiskovalca.
In pripravimo vlak.
Kako daleč je? –80 kilometrov.
Viden je bil blizu Saint–Quentina.
SAINT–QUENTIN, FRANCIJA
Tja!
Nadaljujte!
Pohitite!
Pridi nazaj. Kam greš?
Pripelji ga sem.
Tišina!
V vrsto!
Tišina, vsi! Tiho!
Obroki se bodo delili zvestim državljanom ob 16. uri.
Policijska ura še naprej velja.
Kršitev pravil generala Volkova,
bo vodila do takojšnje in stroge kazni.
Predstave je konec! Zapustite trg!
Hej!
Hej, fantje.
Spusti torbo.
Fantje, nočem težav. –Spusti torbo.
Mrtev si.
Ti si moj stik, kajne? –Bravo. Genij si. Jake?
Ja. In lahko bi ga sam premagal.
Dobrodošel. –Zakaj nisi posredovala prej?
Da vidim, če si kos nalogi. –Znam poskrbeti zase.
Sem Drea. Sledi mi.
Ogabno.
Pospravili smo in zdaj greva, ker jih bodo iskali.
Rada režeš vratove? –Oče je bil mesar.
To sploh ni čudno … –Glej v tla.
Je to on? –On je.
Krvavi. Morali bi te oskrbeti. –Dobrodošel.
Bi kaj pojedel? Popil? –Ne. Ne, hvala.
Priletel sem v vojno območje, skočil iz letala prvič v življenju,
skoraj me je povozil tank in pretepal sem se, medtem ko je ona gledala.
Zato mi samo pokažite, kam moram iti, in bom odšel.
Potrpežljivost je vrlina, sin moj. Ena stvar naenkrat.
Dom in Lulu sta našla ta zemljevid. –Ravno so ju usmrtili na trgu.
Žal mi je, Drea.
Naj počivata v miru v božji neskončni ljubezni.
Sem. –V redu.
Pojdi noter.
To ja.
Več kot tisoč konjskih moči. In je neprebojen.
Lepo.
Ja, seveda.
Soo-illy? –Souilly.
Dežela Spak. Jedo mrtve.
Kaj? –To je samo nesreča.
Kaj je to? –Lahko bi bila šifra.
Natovoril bom avto. Ti ga pokrpaj.
Seveda. –Pridi z mano.
Ti je všeč?
Poslikava.
Ja, ja. Lepo je videti nekaj lepega sredi vse te grdote.
Si tako dober, kot pravi Avgust?
Kaj pravi? –Da si njegov najboljši.
Njegov.
Ja, ne, nisem ena od Avgustovih dragocenih posesti.
Avgust ima veliko moč tudi tako daleč stran.
Ničesar nimam za anestezijo. Si pripravljen?
V redu.
Zaupanje mi pomeni več kot moč in Avgustu ne zaupam.
Zakaj si potem tukaj?
To se tudi sam sprašujem.
Kot vsi ostali, ima tudi Avgust nekaj, kar si želiš.
Eno od njegovih posesti? –Ja. In ti?
Jaz moram samo poskrbeti, da prideš od točke A do točke B.
Sranje. Greva.
Obkolite cerkev!
Zavarujte območje! Gremo, gremo, gremo!
Pohitite!
Zavarujte vhod!
Oče?
Morata priti tja prva. –Ne greš z nama?
Vsi imamo svojo pot do odrešitve. Moja je, da vama pridobim nekaj časa.
In vajina je, da zaupata svojemu pogumu.
Celo mesto je zaprto. Volkov ima povsod tanke.
Pojdita skozi tovarno do ceste na vzhodu.
Prekleto obožujem ta del.
Srečno.
Vsi v cerkvi! Takoj pridite ven z rokami v zraku, prekleto!
Kdo le bi to bil.
Prikaži se, prikaži, kjerkoli že si.
V redu. –Hvala.
Zabavno bo videti, kaj se bo zgodilo zdaj.
Dober večer, gospodje. Na zdravje.
Vemo, kdo si in kaj počnete tukaj. Ne moreš se več skrivati, duhovnik.
Ničesar nimam skrivati. Bog vse vidi.
Kje so ostali? –Ostali?
Ni nikogar več. Samo jaz.
Edino, kar bodo našli tam notri, je božje delo.
Cerkev je trenutno zaprta,
ampak dobrodošel si vstopiti, če želiš priznati svoje grehe.
Sem ateist. –Seveda. Morda je tako najbolje.
Kajti odpuščanje grehov zahteva moralo, vest in voljo do poboljšanja.
Lastnosti, ki jih očitno nimaš.
Kajti ti si del teme v tem svetu trpljenja.
In ne boš zmagal.
Za to, kar bom storil, mi odpusti.
Miruj!
Stopi ven!
Rad bi citiral Razodetje 3:57.
Ne smem se vznemiriti.
Zalivaš ga. –Ne zalivam ga.
Prekleta baraba!
Prekleti duhovnik. Resno? Prekleti duhovnik?
Zalival si ga. –Ne, nisem. Pripni se.
Obožujem to pesem.
Razstreli prekleta vrata!
Ustavi ga!
Voziš v napačno smer! Prekleto!
Drži se!
Pojdite za njima!
Si preskočil tank? –Preskočila sva ga.
Sranje, to je postojanka!
Ne bova prišla okoli. –Ne. Zapeljala bova čezenj.
Kaj za vraga?
Sranje. Neprebojen je.
Ogenj!
Zavij desno!
V katero smer? –V tisti predor.
Sranje. –Vozi!
Koliko tankov ima ta tip?
Jake! –Sranje.
Obkolili so naju.
Bom jaz uredila.
Na tvoji desni! –Ne skrbijo me oni.
Skrbi me tisti.
Zavij levo!
Tank! –Vem.
Jake. –Vem.
Jake! –Vem!
Prekleti Avgust!
"Pojdi in prinesi prekleto Mona Liso v vsej njeni preklemani veličini"
"in postani baraba za kulturne kraje!"
Jebi se, Avgust! Kralj, ja seveda.
Kaj novega od naših uporniških prijateljev?
Jake in Drea sta na poti v bazo v Souillyju, da dokončata nalogo.
Na žalost je oče Samson umrl v boju za dober namen.
In to je plemenit namen. Naj počiva v miru.
Vaše visočanstvo.
Imam vprašanje zate. –Vprašaj.
Zakaj ste vsi pripravljeni umreti, da mi pomagate najti sliko?
Kaj te briga? Saj boš plačan, kajne?
Ne razumem.
Je lepa umetnina, ampak vse to je malo preveč.
Nekateri imajo radi slike, drugi pa jadrnice …?
Avgust.
Zelo mi je žal za očeta Samsona.
Očeta Samsona sem poznala dolgo. Že dolgo pred sončnimi viharji.
Veliko je žrtvoval za namen.
Točno to. Vse to za sliko? Nima smisla.
Volkov je.
Kaj ima on z Mona Liso? –Volkov tudi išče trezor.
Če pride tja pred nami, bo dobil vse, kar je v njem.
Tja so spravili veliko več kot umetnost. Hrano, zaloge … orožje.
Zato te potrebujejo, da … –Vas spravim noter.
Če pridemo prvi, vi dobite orožje, Avgust dobi svojo sliko
in jaz dobim svoj čoln.
Točno tako.
Hej, Jake. –Hej.
Kakorkoli se to konča, res upam, da dobiš, kar si želiš.
Zložila sem ti ta čoln. –Hvala. Zelo je lep.
Babica me je naučila origami. Veliko sva jih skrili, da bi jih ljudje našli.
Znam pa tudi narediti bombo, dovolj veliko, da uniči tank.
Vau. To je verjetno malo bolj uporabno v teh časih.
Ja. Zdaj pa greva.
Približujemo se mestu, Volkov. –Dobro.
SAINT–QUENTIN, FRANCIJA
Kaj se je zgodilo s tvojo ramo?
Premalo nas je, gospod. Premalo in premalo orožja imamo.
Proti staremu duhovniku? –Prav čeden prekleti duhovnik, kaj?
Bilo jih je več, gospod.
Koliko?
Dva. Imela sta velik preklemani poltovornjak. Leteči preklemani poltovornjak.
In ti si imel samo tank in 20 mož?
Presenetil naju je. Pojavil se je od nikoder.
Ogromen prekleti tip in punca v poltovornjaku na poti proti vzhodu.
Še kaj?
Dobili smo duhovnika.
Gospod, še vedno vam lahko služim. Ni vam me treba ubiti.
Saj te ne bom ubil.
Ne …
Vsi naši ovaduhi imajo široko odprte oči.
Kmalu ju bomo našli. –Vem. Vem.
SOUILLY, FRANCIJA
Soo-illy. –Souilly.
Trezor je v eni od teh stavb. –Prekleto sranje.
Si v redu? –Ne, nisem v redu.
To je Dežela Spak. Ob tem kraju me spreletava srh.
Kaj za vraga je Spaka?
Pred sončnim viharjem so bili zaporniki v varovanem zavodu. So kanibali.
Jedo, kar ubijejo. –V redu, noter in ven, kakor hitro lahko.
Sranje.
Nekdo ve, da sva tukaj. –Ja. Pridi!
Počakaj malo.
Prekleto sranje! Prepozna sva.
Ne, ta vrata niso bila razstreljena pred kratkim.
Brez lukenj od nabojev, brez poškodb.
Niso ga poskušali braniti.
Vse so preselili na veliko varnejšo lokacijo. Kje si našla zemljevid?
V stanovanju poveljnika baze v Parizu. General Stephane Matteau.
Poglejva naokoli.
Izgleda, kot da so se bojevali tukaj.
Ne, ne, ni tam.
Stephane Matteau. Tukaj je.
Če so evakuirali bazo, je poveljnik baze to zabeležil.
Poskusiva najti dnevnik.
Voila.
To je v francoščini. –Ja, ja.
"Prepri, brez vode, več pogrešanih. Po poročilih izvidnikov se Spake zbirajo."
"Ognji na grebenu. Prihajajo. Premakni vse dragocenosti na … "
"48 stopinj vejica 58 … "
48 vejica 58 …
Letalska baza Nancy–Ochey. Popolno. –Ne, počakaj. To je preveč lahko.
Nikoli ne bi pustil tega kar tako. To je lažna sled.
Zagotovo bi to šifriral.
Kaj bova zdaj?
Pohitela bova.
Ja, to je šifra.
Preberi ustrezne črke v pravem vrstnem redu. Začni z zemljepisno širino.
Pripravljen? 48, 34, 58, 05, 57, 35.
"Imserh"? Pomeni to kaj? –Ne.
Spake! Tukaj so.
Dajva! Morava pohiteti.
Daj mi trenutek. –Morava iti!
Simserhof? –Ouvrage du Simserhof.
To je utrdba na Maginotovi liniji.
Morala bi biti nekje … Voila. Simserhof. Greva!
Jake! Resno mislim. Morava iti!
Moulin 2 iz Moulin 1. Moulin 2, me slišiš?
Tukaj Moulin 2.
Mona Lisa je v Ouvrage du Simserhof.
Ponavljam: Mona Lisa je v Ouvrage du Simserhof.
Razumem. Ekipo imamo lahko pri Simserhofu ob 14. uri.
Ponavljam: Ekipo imamo lahko pri Simserhofu ob 14. uri.
Razumem, Moulin 2. Moulin 1, konec.
Voila.
Pohitite, pohitite!
Zavarujte območje!
Nadaljujte!
Leteči poltovornjak, ja seveda.
Volkov? Poglej.
48. 58.
Odpravili se bomo v letalsko bazo v Nancyju.
Ne, ne bomo se.
Odpravili se bomo v Simserhof.
In srečali bomo zelo posebno damo.
Povej vozniku, da gremo do mostu. –Razumem.
Hoče svojo nagrado. Tisoč nabojev.
Koliko misliš, da je vreden? –Tri.
Se strinjam.
SIMSERHOF, FRANCIJA
Kaj?
Brez tipkovnice, vmesnika in biometričnih čitalnikov. Brez kljuke.
Kamera je tam in tam.
Nekako so morali pripeljati elektriko sem.
Pridi.
Nekaj še vedno deluje. –Ja.
Morda pa ne.
To bo šlo. Ventilacijski sistem.
Mora se napajati iz sončnih celic.
Je kaj? –Ja.
Brumenje prihaja iz sistema za filtriranje zraka v trezorju.
V redu. Ja, to je najina pot noter.
Moulin 1? Volkov je na poti k vam. Oddaljen 80 kilometrov. 80 kilometrov.
Moulin 1, razumem. –Blizu so.
Stopnice bi morale voditi do zračnega jaška. Če grem noter tukaj in dol po jašku
in skozi ta zračni kanal, bi moral priti do trezorja.
V redu.
Če ta ventilator deluje, ga morava ugasniti.
In potem?
Bova že ugotovila. Greva.
Se spomniš dovozne ceste, ki sva jo videla?
Verjetno vodi do sončnih celic.
Razstrelila jih bom. –Potem pa na delo.
To bi moralo zadostovati.
Bog, kakšna slaba ideja.
Sranje.
Prekleto sranje!
Sranje.
Sranje! Poplavljeno je.
Jebi se, Avgust. Vedel sem, da je to slaba ideja.
Minister za kulturne kraje? Ja, seveda!
Jake? Jake!
Prekleto vedel sem.
Jake?
Jake!
Si v redu? Jake!
Je to pomoč ljudem?
Hotela sem ti povedati, ampak Avgust je rekel, da boš potem zavrnil.
Prekleto prav je imel.
ZDA so naredile dve atomski bombi za odvreči na Japonsko. Debeluh in Deček.
Ampak imeli so še tretjo, ki je bila namenjena Moskvi.
Če se Rdeča armada ne bi ustavila v Mandžuriji: Mona Lisa.
Bomba bi morala potovati daleč, zato so jo opremili z varovalko.
Brez varovalke bomba ne eksplodira. –Torej Avgust dobi bombo, vi pa ostalo?
Avgust noče uporabiti bombe, ampak jo hoče obdržati stran od Volkova.
In mu verjameš? –Kakšno izbiro imam?
Lahko bi izbrala, da mene ne vpleteš.
Vseeno bi jo našli. In malo bolj zaupam Avgustu kot Volkovu.
Oba sodelujeta v isti hinavščini.
Zaupal sem ti, Drea.
Morda je zame prepozno za življenje, ki sem si ga želela.
Ampak morda, če ustaviva Volkova, bo nekdo drug dobil to priložnost.
In koliko jih mora umreti, medtem ko ga poskušate ustaviti?
Jake, počakaj! Daj, no. Ostani in se bori z nami.
Mar ne razumeš, da ljudje, kot je Volkov, zmagajo, ko dobri ne storijo ničesar?
Vseeno zmagajo.
Jake! Jake! Jake!
V redu. Poglej sem.
Ta pot gre v Calais. Avgust ima tam ekipo.
Čakajo, da prepeljejo Mona Liso čez Preliv. Razumete?
Shrani to na varno mesto. V redu, srečno, fantje.
To ni tvoj boj, Jake.
Ni tvoj boj.
In tam je.
General! Varovalka.
Ali ni smešno?
Zapirali so nas v kletke kot izmečke zemlje, da nikoli več ne bi videli luči.
Potem pa nas je luč osvobodila. In zdaj mi vladamo v njihovem svetu.
Marširamo v Calais. Ostalo bomo opravili kasneje. Pohitite!
Naprej!
Drea?
Drea!
Hej. Hej, Drea. Hej.
Me slišiš? –Ja.
Imel si prav. Bilo je nesmiselno. Ne bi se smel vrniti.
Oprosti, ker sem ti lagala. Oprosti, ker sem te vpletla v to.
Nisi me vpletla v nič. Rešila si me.
Ampak morava dobiti bombo nazaj. –Prepozno je, Jake.
Saj znaš narediti bombo, dovolj veliko, da uniči tank. Kaj pa vlak?
Vlak je na poti v mesto in mora čez most.
Moram vzeti varovalko in obdržati vlak v gibanju. Ti moraš razstreliti most.
Je to vse?
Lahko nama uspe. Ampak če bova to storila, morava zdaj.
Si pripravljena? Pa greva. Pridi.
Lahko hodiš? –Ja.
Vžgi ga. Takoj pridem. –V redu.
Vozi, vozi, vozi!
Kaj si počel tam notri?
Zakaj gre tako počasi? –Temno je in slaba vidljivost.
Po mostu lahko pospešim.
To mu ne bo všeč. –Trudim se po najboljših močeh. Prekleta baraba.
Imava le malo časa. –Vem. Morava priti pred njih.
Tam je.
Zavij desno tam. Ugasni luči.
In? –Skrbi ga zaradi vidljivosti.
Sem mu ukazal, naj ga skrbi? –Ne.
Ampak rekel je, da se trudi po najboljših močeh. –Po najboljših močeh, kaj?
Podcenjuje se. –Ja.
Potrebuje le malo pomoči, da doseže svoj polni potencial.
Tako kot ti. Šah mat.
Še enkrat.
Vozim počasi, ker prevažamo atom …
To je tvoj polni potencial.
Odloži me na cestnem mostu.
Zapelji do tistega mostu.
In? –Nekateri potrebujejo le rahel dregljaj.
To iščeš? Tukaj je in ne bo šla …
Mona Lisa je moja!
Mona Lisa ni v tvoji ligi.
Nisem tukaj zaradi bombe. –Kaj si? Avgustov morilec?
Ne. Jaz sem distrakcija.
Lepa brada.
Prekleto!
Šah mat.
Jake …
Jake?
Jake!
Hej.
Kaj je narobe? Si v redu? –Ja. Ne, v redu sem.
Si ti v redu? –V redu sem.
Ugani kaj. –Kaj?
Poglej to. –Jake!
Presneto. Izgledaš, kot da te je požrl in izpljunil vojni stroj.
Ja, to je kar točen opis.
Tvoja prekleta Mona Lisa leži v soteski.
Ne more eksplodirati brez tega.
Sranje. Potem bom pač moral najti novo barabo za kulturne kraje.
Ali pa ne. Lahko jo tudi pustiš počivati v miru.
Saj nisi tako naiven, da bi verjel, da ni več takih, kot je Volkov?
Ne. In samo upam, da ti nisi eden izmed njih.
Verjetno je čas, da odjadraš, Jake.
Uživaj v svojem malem čolnu.
Zgraditi si moram kraljestvo, ki mu bom vladal.
V SPOMIN PETRU STRAUSSU MENTORJU IN DRAGEMU PRIJATELJU
Prevedel: Jaga Baba Tehnična obdelava BliNK
Preuzeto sa www.titlovi.com