"Der er en mageløs magi i hvert et årstidsskift
"Og denne fryd for sjæl og blik er feernes bedrift
"Men efterår er der hvor størst forandring foregår
"Mysterier åbenbarer sig, når høsten forestår
"En måne blå vil vise sig, før jord af frost bli'r bundet
"Måske dens lys vil vise vej til det, som er forsvundet"
Klokkeblomst
OG DEN FORSVUNDNE SKAT
Ja, fint. Sådan!
Nej, nej, nej!
Du er dygtig.
- Godmorgen, Sten. - Hej, Tristan.
Skynd jer lidt. Få gang i vingerne!
Feerne på fastlandet kan ikke flyve uden alfestøv!
Tristan, har du leveret alfestøvet til spejderne?
Ja. Rationen for i dag og halvdelen til i morgen.
Husk: En kop til hver. Hverken mere eller mindre.
Det ved jeg godt, Fe Gerner.
Så har jeg fri. Vi ses senere.
Hvor skal du så hen?
Jeg skal nogle forskellige ærinder.
- Ærinder? - Forskellige!
Hvorfor taler I sådan?
- Ikke for noget. - Ikke for noget.
- Nå. - Du hilser Klokkeblomst, ikke?
Hvad?
Meget morsomt.
Godt, I fik mig. Jeg skal hjælpe Klokke igen.
- Må jeg tage den her? - Selvfølgelig.
Tak. Vi ses i morgen.
Hammer.
Tak. Godt, prøv den nu, Ost.
Ja, sådan! Bliv ved. Bliv ved!
Hej, Ost. Jeg har en pakke til Klokkeblomst.
Hej, Tristan.
Hvem er den ven, der altid kommer med pakker?
- Iridessa? - Niks. Prøv igen.
- Faunia? - Det er mig!
Det var bare for sjov.
Hvad synes du så om Tryllestøvsekspressen?
Tryllestøvsekspressen
De vil elske den hjemme på depotet,
og den vil hjælpe med omdelingen oppe ad floden.
Halløj, er det en elastikdims?
Ja, jeg tænkte, at du kunne bruge den til din motor.
Det bliver perfekt.
Klips.
Godt, Ost, søsæt den.
Den flyder!
Godt. Er du klar til en officiel prøvesejlads?
Bare rolig. Jeg er her.
- Er du klar? - Klar.
Start den.
Woaw.
Og nu flyveeffekten.
Undskyld.
Hov!
Åh, nej!
- Er du hel? - Ja. Tak.
Jeg fatter ikke, at båden er ødelagt.
I må nok vente lidt endnu.
Jeg er imponeret.
Når dine opfindelser ikke fungerer, overreagerer du som regel,
men det her tager du ret roligt.
- Fløj jeg ind i et træ? - Glem det.
Kattens!
Jeg lavede den til dig, Tristan. Den skulle have virket.
Slap af. Den skal bare repareres lidt.
Vent lidt. Kender jeg en god reparatør?
Bobble. Bobble er dygtig.
Eller Feen Maria, hun har erfaring.
Eller... Hov, hvad med Klang?
- Nogen har lavet ballade. - Jeg har ikke gjort noget for nylig.
Hvad med stinkebillen?
Åh, nej.
Klokkeblomst, Dronning Clarissa vil se dig.
Det er en stor misforståelse.
Hun vil sikkert se mig angående noget helt andet.
Et øjeblik.
Klokkeblomst er her. Hun venter udenfor, Deres Majestæt.
Tak, Viola.
- Fe Maria, er du sikker? - Hvad mener du dog?
Jo, Klokkeblomst er dygtig, men hun er også...
- Ilter? Et brushoved? - Ja.
Hun fortjener en chance, hr. Minister.
Altmulig-feer lærer af deres fejl.
Udmærket.
Det er besluttet. Klokkeblomst!
Feen Maria siger, at hun ved...
Det er ikke min skyld, Deres Majestæt! Stinkbillerne bad selv om det.
- Handler det ikke om stinkbillerne? - Nej.
Men det kan vi vende tilbage til.
Maria.
Du kender Efterårsministeren.
- Min kære. - Hej.
Har du hørt om det store efterårsgilde?
Alle taler om det. Folk er helt vilde.
Fra umindelig tid
har feer fejret vinterens komme med et gilde,
og dette efterår falder sammen med en blå høstmåne.
Der skal laves et nyt scepter til anledningen.
Velkommen til Sceptrenes Hall.
- Hvor er de smukke. - De er alle sammen unikke.
Nogle af dem er skabt af dyrefeer,
andre af lysfeer, vandfeer eller havefeer.
I år er det altmulig-feernes tur.
Og Feen Maria har anbefalet dig.
- Mig? Men jeg er... Jeg er... - En dygtig altmulig-fe.
Sceptret skal have præcise mål.
På toppen skal du sætte en månesten.
Når den blå måne er fuld,
vil den skinne gennem juvelen og danne blåt alfestøv.
Det blå alfestøv helbreder Tryllestøvstræet.
Som efteråret bringer det genfødsel og foryngelse.
Vi stoler på dig.
Denne vej, min kære.
Her er månestenen.
Den er overleveret fra generation til generation.
Pas på. Den er uendelig skrøbelig.
Fe Maria, jeg... Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
- Tak! - Pas på, Klokkeblomst! Skrøbelig!
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti.
- Hvorfor tæller du? - Det får mig til at slappe af.
Javel. Bare rolig, Fe Maria. Jeg skal gøre jer stolte, alle sammen.
Klokke!
Klokke?
Hej!
Hvad så?
Tristan, du vil ikke tro det.
Gæt, hvad der er sket! Kom nu, gæt!
Jo, jeg...
Jeg er blevet udvalgt til at skabe det nye efterårsscepter.
Mig! Mig!
Det betyder, at de... Gav de dig månestenen?
Ja! Vil du se den?
Ikke så tæt på. Pust ikke på den. Den er skrøbelig.
Ja, det ved jeg. Jeg ved alt om den.
Den blå måne skinner kun over Drømmehaven hvert ottende år.
Månens stråler skal passe med krumningen af månestenen
i en vinkel på 90 grader,
så lyset kan forvandles til alfestøv.
Jamen, Tristan! Hvordan ved du alt det?
En støvvogter er vel nødt til at studere støvologi.
Halløj! Ved du, hvad vi har fortjent?
- To kopper... - Kamillete.
- Med ekstra honning og... - Og noget silkeplanteskum.
Angående dit spandtrækkersystem.
Feen Gerner er vild med det.
- Han er så sød. - Hvis du siger det.
Ved du hvad? Jeg kan måske hjælpe. Jeg er faktisk lidt af en ekspert.
Jeg kan samle remedier og give dig gode råd.
- Ville du det? Det... Det er sødt af dig. - Hvad har man venner til?
Hvad siger du så? Er vi partnere?
Det ville være super.
- Den bedste støvvogter-fe. - Og den bedste altmulig-fe!
Det bliver et mindeværdigt gilde.
Banke-bank.
- Godmorgen. - Hej.
Der er én fuldmåne til efterårsgildet. Sådan der.
Hej, Klokke! Jeg har taget nogle ting med fra mit arbejde.
Sejt.
Tristan, hvordan har du...
Den er utrolig!
Du bliver en stor hjælp.
Det ser fint ud.
Husk, du får mest alfestøv,
hvis det meste af månestenen er blottet.
Godt. Forstået.
Banke, banke på.
Ud af fjerene, dovendyr.
Ilden skal holdes i live.
Undskyld, Klokke.
Du bør virkelig holde arbejdsbordet rent.
Lad mig lige... Lad mig lige tørre af her.
Og en gang til. Tak.
- Hov! - En, to, tre...
- Hvorfor tæller du? ...fire...
Banke, banke på! Banke-bank!
Pas på vinklen.
Banke-bank! Hvem er det mon?
Hvem er det, der banker? Banke-banke-banke-på!
Banke-bank.
Rolig.
Pas på. Det her er det sværeste.
Det ved jeg.
Nu skal måneskinnets hældning passe
- med... - Jeg ved det. Tak.
- Med... - Fint. Jeg ved det.
Med...
- Månestenens krumning. - Vil du ikke nok...
Klokke, noget tyder på, at du skal bruge en skarp tingest.
Lige præcis.
Vil du gå ud og hente noget skarpt?
Absolut. Jeg er fluks tilbage.
Tag dig bare god tid.
Klang, hvad er det?
Det er en affyringsmekanisme til fyrværkeri. Bare se her.
Iridessa og Rosetta blander lyskrystaller med blomsterpigment.
Det skal puttes ned sådan her.
Så spænder jeg fjederen.
- Åh, nej. Klang... - Du udløser aftrækkeren...
- Jo, Klang... ...og så går fyrværkeriet i luften!
- Klang! - Sådan her!
Klang, det er genialt!
Hej, Bobble. Ved du, hvor jeg kan finde en skarp tingest?
- En skarp tingest? - Hvad med en kæp?
- Nej, en skarp dingenot. - En kæp kan være ret skarp.
Nej, jeg skal bruge noget skarpere til Klokke.
Til Klokke!
- Klang, hold op med at forskrække mig. - Har du kigget i bugten?
Nå, ja! Det er der, hvor alle mulige ting havner.
- Tak, Bobble. Tak, Klang. - Det var så lidt. Vi ses, Tristan!
Jeg er ved at blive svimmel.
Perfekt.
Og nu til sidste hånd på værket: En smule sølvdrys.
Sådan der. Bare vent, til hun ser det.
Sådan. Perfekt.
- Endelig. - Hej, Klokke! Jeg er tilbage!
- Hvad er det? - Det er den skarpe tingest.
Jamen... Det er ikke...
En, to, tre, fire...
Tristan, den er ikke skarp. Den er rund.
Den er faktisk det modsatte af skarp.
- Jo, men hvis du ser indeni, så... - Jeg skal arbejde, ikke?
Gider du ikke godt fjerne den?
Mit scepter!
Klokke, jeg er ked af det. Jeg...
- Ud, Tristan! Ud med dig! - Hvad?
Du kom med den åndssvage ting. Du ødelagde sceptret.
- Det er din skyld! - Klokke, jeg...
- Jeg ville bare hjælpe dig. Jeg... - Ud! Lad mig være i fred!
Godt! Det er sidste gang, jeg hjælper.
Nej.
Jeg har gjort rent, lavet mad til hende og passet ilden!
"Find en skarp tingest." Jeg ledte i øst og vest,
og hun sagde ikke engang: "Tak".
Hov.
Stenfeerne vil blive ret sure.
Hvad? Der findes ingen stenfeer.
Man ved aldrig. Det gør der måske.
Er alt i orden?
Ja, jeg har det strålende! Hvorfor?
Jeg er... Nej, undskyld. Klokke og jeg er uvenner.
Hvad er der sket?
Det var et uheld, men hun... Hun eksploderede. Jeg...
Eksploderede?
Nej, nej, ikke på den måde.
Hun råbte og skreg, forstår du? Og...
Var hun rød i hovedet?
Selvfølgelig var hun det! Det er Klokke!
Lad hende bare falde lidt ned.
Ja, du har sikkert ret.
- Hej, Klokke! - Klang! Bobble!
Vi ville høre, om du ville med i Eventyrfeteatret.
Du har sikkert brug for et afbræk.
Afbræk? Der er ikke noget, der er brækket. Hvad mener du?
Hvad ved I?
Undskyld, venner. Jeg har travlt.
Gildet og sceptret og alt det der.
Jeg kan ikke vente med at se sceptret!
- Prøv. - Er det ligeså smukt, som jeg tror?
- Nej. - Tristan sagde, det var fantastisk.
Vi er så stolte af dig.
- Hør her, jeg har virkelig ikke tid. - Bare rolig, Klokke.
Vi siger til feen Maria, at du ikke kunne komme.
- Feen Maria? - Ja, da!
Du kender hende. Hun går aldrig glip af eventyrteater.
Hejsa!
Klang! Bobble! Vent på mig!
Fe Maria, jeg...
Klokkeblomst! Jeg troede ikke, du kom.
Er du færdig med sceptret?
Ikke helt.
Jeg... Jeg tænkte... Jeg mener, jeg er nødt til at spørge...
Ja?
Det er om månestenen.
Hvad er der sket? Du har mistet den. Sig ikke, du har mistet den!
- Jeg har ikke mistet den. - Godt.
Men jeg har tænkt på, at hvis én månesten laver alfestøv,
så laver to endnu mere.
Har du en månesten til?
Det er den eneste, man har fundet i de sidste 100 år.
Og gudskelov at vi fandt den.
Uden det blå støv ville Alfestøvtræet visne,
og livet ville blive meget svært heromkring.
Har du det godt? Du ser lidt bleg ud.
- Vent. Jeg ved, hvad der er galt. - Gør du?
Du har arbejdet for hårdt. Du har brug for at se lidt teater.
Du ville sikkert lave hele sceptret om, hvis du kunne.
- Er det en mulighed? - Klokkeblomst!
Spændende!
- Hys, feer! Tys, feer! - Ikke mer' postyr, sæt jer ned og hør.
- Hys, feer, tys! - Man bli'r klog af eventyr!
Må jeg sætte mig her?
Undskyld. Jeg træner stinkdyr.
- Hys, feer! Tys! - Hys, feer! Tys!
- Man bliver klog af eventyr! - Man bliver klog af eventyr!
Et efterår for længe siden
ankom et sørøverskib til Ønskeøen.
De frygtede sørøvere stormede i land
på jagt efter den største og mest flygtige skat af alle.
En fe.
Jeg er bange for sørøvere!
De ledte overalt, indtil de fandt en fe.
De jagtede hende, fangede hende
og tvang hende til at føre dem til den magiske skat:
Det fortryllede spejl fra Incanta.
Det blev skabt af feerne i fordums tid
og kunne opfylde tre ønsker,
alt man kunne drømme om.
- Fe Maria, passer det? - Hvert et ord.
Sørøverne brugte to ønsker,
men før de kunne bruge det tredje,
forliste de med deres skib ud for en ø nord for Ønskeøen.
Det fortryllede spejl fra Incanta og det sidste ønske
forsvandt for altid.
Det siges, at denne gamle sang fortæller, hvor det ligger.
"Nord for Ønskeøen rejsen går
"Til en fjern ø vi når
"Gå ene derhen - få hjælp af fler'
"En bue af sten vil du finde der"
En hvælvet sten.
"Over øens nordlige bakker skal du gå
"Men ved troldebroen skal du passe på"
Hvad sagde hun?
Hun sagde vist noget om en toldbro.
- En toldbro? - Ja.
Jeg ved ikke, hvad det koster.
"Gå planken ud ved din rejses ende
"på skibet der sank men som du skal finde"
"Lasten er fuld - kun af guld? - næh nej"
"der venter et ønske dér- på dig"
"Men giv agt - vær på vagt Du skal huske mit råd"
"Lad det gode få plads hvis du ønsker dig nog't"
"Ønsk dig alt hvad du vil"
"Lev med det du har få't"
Bravo! Bravo!
"Hvis den hemmelige ø du vil nå"
"Nord for Ønskeøen din vej skal gå"
Godt. Museost.
Pande. Kort.
Ekstratøj.
Den kan jeg ikke rejse i.
Hvordan skal jeg slæbe alt det?
Der er ikke nok.
- Sådan. En kop, min kære. - Tak.
Fe Gerner. Hej.
Hej, Klokke. Hvad laver du her?
Mit spandtrækkersystem fungerer fint.
Ved du hvad, du er velorganiseret.
Det lyder sådan lidt falsk, men jeg mener det. Virkelig.
Det er sødt af dig.
Jeg tænkte på, om jeg måtte få lidt mere alfestøv.
Hvabehar?
Kom nu, Fe Gerner. Må jeg ikke nok? Bare et par støvkorn?
Hør her, Klokkeblomst, du kender reglerne,
og her står der, at du har fået din ration.
Iridessa! Rosetta!
- Hvad siger I? - Låne dig noget af vores støv?
Klokkeblomst, vi skal bruge det hele på fastlandet.
Der skal flyves meget for at sikre efterårets komme.
Desværre, Klokke.
Du ved vist, hvem der kan hjælpe.
Rafaella, Renato, Redena, Rena...
- Hej, Ost! - Hej, Tristan!
Godmorgen, Faunia!
- Rena, Rhoda, Rose... - Tristan.
- Klokke? - Hej.
Det var en overraskelse. Hvordan går det med sceptret?
Jeg arbejder på det.
Ulykken var ude, og fejl blev begået,
men jeg skal tale med dig om noget.
Jeg har brug for noget ekstra alfestøv.
Ekstra alfestøv? Er det derfor, du er her?
Ja.
Det var ikke det, jeg havde håbet på. Hvorfor skal du bruge ekstra støv?
Det... Det er en hemmelighed.
En hemmelighed?
Du skal bruge ekstra støv, og det er en hemmelighed?
En ægte ven ville ikke spørge.
En ægte ven ville ikke bede mig om at begå ulovligheder!
Så er vi åbenbart ikke ægte venner!
Nej, du...
Du har sikkert ret.
Så er jeg helt alene.
Hvad?
Farvel, Drømmehave. Jeg vender snart tilbage.
Jeg skal bare have måne og horisont i vinkel.
Jeg er sulten.
Mine boysenbærruller!
Min museost! Min pumpernikkelbolle!
Ud. Ud. Pist. Flyv hjem til dine venner.
Hold op med at følge efter mig.
Jeg er på en vigtig mission.
Jeg har to dage til at finde spejlet og ønske månestenen tilbage.
Nej, jeg har ikke brug for hjælp.
Ja, jeg er sikker. Lad os nu se.
Hør her! Se, lille fyr. Hent den!
Forsvind nu med dig!
Så er det nok. Ud!
Godt. Bliv bare.
Indtil videre. Men vær sød at blive lige der.
Hvis jeg ikke har taget fejl, skulle vi snart se land.
Jeg hedder Klokkeblomst. Hvad hedder du?
Godt. Blink?
Flimmer? Flagre? Stråle? Glimt?
Hvordan i alverden skal jeg gætte dit navn,
hvis du hele tiden...
Hedder du Puster?
Blus.
Det lyder rimelig sejt. Er du sej?
Så så. Pas nu på.
Sådan, Ost. Bare fortsæt.
Næste.
Godt. Næste.
Iridessa, hvordan går det med lygterne?
Jeg er der næsten, Fe Maria. Hov! Godt ramt, Ost.
Bagefter skal jeg finde lyskrystaller til Rosettas fyrværkeri.
Jeg glæder mig til at blande dem med mine begonier, gardenier og...
- Forglemmigejer. - Forglemmigejer.
Jeg kan aldrig huske dem.
Faunia, vis mig hvordan det går med sommerfuglehonnøren.
Godt, venner, når jeg pifter, letter I.
Klar, parat...
En af dem er klar.
Bliv ved, min kære. Silvia, hvad er du i gang med?
Haletudsebobler. Godt, venner.
- Sådan. - Det var flot.
Næste.
Fyrværkeriet. Er det klart?
- Ja! - Fyr!
- Sådan, Bobble. - Ih, du milde.
Jeg har det fint.
Alt er fint.
Du godeste.
En, to.
Jeg forstår det ikke, Blus. Vi burde se land nu.
Bare hvil dig lidt. Jeg tager første vagt.
Hov! Jeg er vågen, jeg er vågen, jeg... I et træ?
Det må være den hemmelige ø.
Der er den. Stenhvælvingen fra historien!
Bliv her, og hold vagt.
Jeg er straks tilbage.
Åh, nej.
Den skulle være af sten, ikke en forkrøblet, grenet træstamme.
Ikke nu.
Hvad er der med dig?
Blus, hvor er ballonen?
Er den væk?
Mit kompas, mine forsyninger, mit alfestøv.
Du skulle holde vagt. Hvorfor kaldte du ikke på mig?
Men jeg... Du...
Fint, fint. Det taler vi om senere. Vi skal finde ballonen.
Blus!
Klokke?
- Jeg er ked af det... - Tristan. Tristan. Hvordan...
Du kom med den åndssvage ting. Du ødelagde sceptret.
- Det er din skyld! - Klokke, jeg...
Jeg ville bare hjælpe, jeg...
Lad mig være i fred!
Fint! Det er sidste gang, jeg hjælper.
Nej. Tristan, kom tilbage. Tristan.
Tristan.
Blus, hvor er du?
Blus!
Ballonen er væk. Alfestøvet er væk. Jeg er hundesulten.
Hvad har jeg gjort?
Det faldt på et tørt sted. Tusind tak.
Vi er faret vild.
Har I set en stenhvælving i nærheden?
Jeg har ikke mere støv. Jeg er nødt til at gå fra nu af.
Mit kompas!
Det er en skarp tingest.
Tristan.
Stenhvælvingen. Blus, vi har fundet den! Vi er der!
Tak for det.
Tak, alle sammen. Farvel. Farvel!
Det er skønt at have venner, der hjælper, ikke?
Klokke er min bedste ven.
Vi burde tilgive hinanden.
Der er bare én, der skal starte.
Hvem?
Det burde være hende.
- Hvem? - Klokke.
Hun sagde, jeg havde ødelagt sceptret.
- Hvem? - Klokke!
Jeg ved, hun er under stort pres,
men hun opførte sig forkert.
Hun burde undskylde.
Hvem?
Mig.
Tak for det, hr. Ugle.
Ved du hvad? Du er virkelig det klogeste af alle dyr.
Kollegerne gør grin med min kilt igen.
- Hvem? - Kollegerne på depotet!
De kalder den et skørt.
Hej, Klokke, det er mig.
Jeg ved godt, du er sur på mig, men jeg har noget, jeg må sige.
Klokke?
Er der nogen hjemme?
Månestenen.
Hvad?
- Forsyninger -Alfestøv? - Varmt tøj - Flyv nordpå -Find spejlet
Det er sidste dag, Blus. Vi skal finde det skibsvrag snart.
Ingen kan komme over den hemmelige troldebro.
Troldebro? Jeg troede, det var en "toldbro."
- Hør, jeg er ikke ude på noget. - Vi vogter over den hemmelige...
- Hov, hov, hov! Hov! - Hvad?
Det er min tur til at komme med den uhyggelige advarsel.
- Nej, det er ej. - Jo, det er.
- Nej, det er ej. Niks! Niks! Niks! Niks! - Jo, det er så! Så! Så! Så! Så! Så! Så!
Det var dig sidste gang.
Det er over 300 år siden!
Værsgo.
Vi er vogtere over den hemmelige bro.
Skrid, før vi maler dine knogler til dun.
- Til mel. - Hvad?
Det hedder: "Maler dine knogler til mel", ikke "dun."
Gør det?
Hvem vil bage brød med knoglemel?
Man kunne knække en tand.
Hvem vil sove i en seng lavet af knogler?
Den vil være hård. Man får ondt over det hele, din klaphat.
Hold kaje foran ofret.
Du har grus i hjernen.
- Slatne fjæs. - Betonhjerne.
- Stinker. - Skeløjede torsk.
- Voks i ørene! - Buskede øjenbryn!
Undskyld. Jeg skal forbi.
- Ingen kommer forbi! - Ingen kommer forbi!
Ved I, hvad jeg har skullet igennem for at komme hertil?
Jeg har kæmpet mod kryb og flagermus,
er blevet blæst af sted
og døde næsten af sult for et spejl, der opfylder et sidste ønske,
hvilket kunne være undgået,
hvis Tristan havde fundet den skarpe tingest,
så jeg ikke havde smadret månestenen.
Og han delte ikke sit alfestøv med mig, fordi han
holder mere af regler end af mig.
Hov, hov, hov. Vent, vent, vent.
- Hvem er Tristan? - Er han din ven?
Øh, ja.
Han var min bedste ven.
- Du er ikke særlig sød. - Hov, hold op med at kritisere!
I har råbt ad hinanden, siden jeg mødte jer.
Han ved godt, jeg ikke mener det, ikke?
Du er rørstrømsk.
- Som når jeg kalder dig "vortefjæs." - Ja. Eller når jeg siger "kæmpetud."
- Stinkånde. - Sure tæer.
- Væselfod! - Grævlingehjerne!
- Havenisse! - Havenisse?
Åh, Gud, jeg aner ikke, hvor den kom fra.
- Jeg er gået over grænsen. - Sig det magiske ord. Kom så.
Undskyld.
- Mener du det? - Absolut.
- Er du ærlig? - Dybt.
Nå, men så er du tilgivet.
- Venner? - Venner.
- Kom her, makker. - Ven!
- Du er den bedste. - Det er du.
- Nej, dig. - Nej, du har ret. Det er mig.
- Mener du, du er den bedste? - Jeg ved det!
Hold op med at modsige mig!
- Du er grim og ildelugtende. - Er jeg?
Blus, hør, det er havet.
Skibet, der sank, som du skal finde. Godt, Blus, vi er der.
Vi skal finde spejlet og reparere månestenen. Kom så.
Hvorfor er spejlet ikke i en grøn have fyldt med kaniner?
Blus!
Hvem er det? Er der nogen?
Se, Blus.
Hvad synes du? Er den for stor?
Det skal være her, Blus. Kom nu. Hjælp mig med at lede.
Det er virkeligt.
Godt. Tag en indånding.
Luk alt ude. Du har kun én chance. Her kommer det.
Jeg ønsker... Jeg ønsker...
Jeg ønsker...
Blus, gid du var stille et sekund!
Nej, nej, nej, nej! Nej! Det talte ikke!
Jeg tager det tilbage. Nej, nej. Jeg tager det tilbage!
Det var ikke et ønske. Nej!
Blus, se nu, hvad du har gjort!
Spejlet var mit sidste håb. Det er din skyld det hele!
Undskyld, Blus. Det passer ikke.
Det er min skyld.
Og kun min.
Bare Tristan var her.
Bare vi stadig var venner.
Vi er venner, Klokke.
Tristan.
- Undskyld. - Du er tilgivet.
Jeg savner dig.
I lige måde. Men Klokke, hvorfor...
Hvorfor fortalte du mig ikke om månestenen?
Ingen måtte vide det.
Jeg troede, jeg kunne gøre det alene.
Jeg tog fejl. Bare du var her.
- Det er jeg jo. - Ja, det ved jeg.
Men jeg mener her hos mig.
Det er jeg også.
Nej. Jeg mener her, Tristan, ved siden af mig.
Jeg står lige bag ved dig.
Tristan!
Undskyld, Tristan. Det var forkert af mig...
Ja, ja. Jeg er også ked af det.
Du var under stort pres... Hov! Halløj.
- Hvem er det? - Det er Blus.
Han har været en stor hjælp i nøden.
- Hyggeligt at møde dig. - Hvordan...
Jeg har fløjet nat og dag over havet,
og lige før jeg løb tør for støv,
stødte jeg ind i din ballonmaskine.
Den er suveræn!
Jeg havde kun et par støvkorn. Og nu er jeg her.
Har du fundet min ballon?
Hvordan fik du nok støv til at flyve så langt?
Jeg lånte lidt ekstra.
- Brød du reglerne for min skyld? - Jeg vidste, du havde brug for hjælp.
Løb!
Blus!
Hold fast!
- Det var ret sjovt. - Hvad?
Der er vores vej ud.
Tristan, distraher dem. Kom, Blus.
Tilbage, klamme rotter!
- Er de væk? - Ja.
Af sted.
Kom her, dit slemme bæst.
Hvordan skal vi flyve denne ting?
Jeg har brugt alt mit støv.
Med lidt held kan jeg finde min støvpose.
Er det nok?
- Ja, det er nok. Let ankeret. - Javel, kaptajn.
En smule alfestøv i forstavnen skal nok få den i vejret.
Det skulle klare grejerne.
Hold da op.
Det kan betale sig at kende en støvvogter-fe.
Vi klarer den nok lige.
Er der noget galt?
Hvad vil der ske, når vi kommer hjem?
Har du måske en ekstra månesten?
Jeg ved ikke, om det kan hjælpe, men jeg tog den her med.
Mit scepter.
Hov, jeg har en idé.
- Tristan? - Nå, ja.
Jeg ved det. Du skal have ro.
Nej. Jeg skal have hjælp. Vil du hjælpe mig?
Klart.
Hvis jeg drejer den, kan den her komme herind.
Vent lidt. Tror du, det kan virke?
- Ja. Ja! - Godt, godt.
Sæt vinklen på 30 grader,
så månestenens reflekser...
Bliver forstærket af måneskinnet.
Ja! Du er et geni.
- Den er der næsten. Jeg skal bare... - Bruge en skarp tingest?
Ja.
Undskyld, Blus.
Den er tungere, end jeg huskede.
1492, 1493...
Nej, nej, nej.
Det er okay. Klokke er her når som helst.
Den blå høstmåne står højt.
Måneskinnet er ved at være i vinkel.
Det er en katastrofe.
Fe Maria, hvor er Klokkeblomst?
- Det ved jeg ikke! - Du...
Hr. Minister, Fe Maria?
- Ja, Deres Majestæt? - Ja, Deres Majestæt?
Er der noget galt?
- Ja... - Nej, Deres Majestæt.
- Hvor er Klokkeblomst? - Vi har...
Se deroppe!
Klokkeblomst!
Hej, alle sammen!
- Åh! - Åh!
Hej! Dronning Clarissa og Fe Maria, det lykkedes!
- Der er hun. - Det var noget af en entré.
Lige på et hængende hår.
Deres Majestæt.
Klokkeblomst, i starten af efteråret
fik du pålagt et stort ansvar.
Hvor er efterårssceptret?
Jeg havde nogle problemer,
men det er færdigt nu, Deres Majestæt.
Denne vej.
Alle Drømmehavens feer, lad mig åbenbare efterårssceptret.
Månestenen! En, to...
Nej, nej, nej. Bare rolig, Fe Maria. Bare... Bare vent.
Vent, vent.
Kom nu, kom nu.
Det skal virke. Det skal virke. Det skal virke.
Deres Majestæt, jeg har aldrig set så meget blåt alfestøv før.
Nej.
Der er mindst en million støvkorn. Måske mere.
- Der er mere. - Ja. Meget mere.
Det er ufatteligt!
- Det er Klokkeblomst. - Godt gået, ikke?
Kom, piger. Så er der fest.
Drømmehavens feer,
vi har fejret efterårsgilde hvert eneste år i århundreder.
I aften bliver det den bedste fest nogensinde
takket være vores egen Klokkeblomst.
Og hendes ven Tristan.
- Og hendes nye ven. - Blus.
Ja, selvfølgelig. Blus. Vi skylder dem taknemmelighed.
- Jeg er så stolt af dig. - Tak, Fe Maria.
Hvordan fandt du på at smadre månestenen
i så mange små stykker?
Genialt!
På dit tegn, min kære.
Godt, alle sammen. Til Tryllestøvstræet.
Det er signalet!
Der er boblerne. Fyr, Klang.
Det virkede, Bobble! Det virkede!
Det gjorde det sandelig.
"De største skatte er ikke guld eller ædelstene der tindrer
"De kan ikke holdes i din hånd de bor i dit hjertes indre
"For jordisk gods vil blot falme bort som årstider kommer og går
"Men et venskab, der er sandt og stærkt, er en skat der for evigt består"
Walt Disney Pictures takker
børnehospitalet Great Ormond Street i London,
der modtog rettighederne til Peter Pan i 1929 af Sir James Barrie