Bum!
Dav. Jeg er den alvorstunge Richard Castle.
Og jeg er venlige og tilgængelige og ret flotte Richard Castle.
Hold da op! Kan dit hoved ikke blive større?
Har du glemt, at jeg skal modtage Poe-prisen for min karriere?
Det er en krimiforfatters største ære.
Jeg bliver en del af parnasset.
- Hvilket stort hoved? - Det smilende kæmpehoved.
Jeg kan bedre lide det alvorlige kæmpehoved.
Mor, du vælger. Hvad skal hænge bag mig til prisuddelingen?
Jeg har ingen favoritter. Jeg elsker begge min søns kæmpehoveder.
Jeg skal møde en veninde, der lige har mistet sin far.
- Jeg kondolerer. - Åh, han havde et godt liv.
Desuden havde han en lejlighed i Chelsea med huslejeloft.
Hvis jeg spiller mine kort rigtigt, kan den blive min.
Hatten af for dem, der øjner muligheder i et dødsfald.
Vi har vist også nogle muligheder.
Vi styrter os hovedkuls ud i det og stikker hovederne sammen senere.
Med min pris og din snarlige forfremmelse bliver vi et powerpar.
Tag ikke glæderne på forskud. Det er jo ikke sikkert.
- Den sidder i skabet. - Nej, det var ham med øksen.
- Vi kaldte ham Fluernes herre. - Du tager fejl.
Det var dyrehandleren. Konen fodrede hundene med ham.
- Hvad skændes I om? - Hvad var vores første fælles sag?
Har I jubilæum? Jeg har ikke købt nogen gave.
Er I fra 12. distrikt? Collins her. Tak, fordi I kom.
En ukendt kvinde blev overfaldet i skoven og så ramt af en lastbil.
Overfaldet klassificerer det som manddrab.
- Hvor kom hun fra? - Der er ingen huse i nærheden.
- Ingen ID-kort? - Nej, og hun er ikke registreret.
Vi gennemsøger skoven. Det her var stukket ind i bh'en.
50 dollar, et nøglekort og en kvittering.
Den er fra en café i byen. Dateret i går.
- Det ligner en hotelnøgle. - I så fald inde fra byen.
Kan I finde ud af, hvem hun er, og hvad hun lavede her?
Collins, hvad med de snitsår i hendes ansigt?
Korsene? Ja, det er uhyggeligt. Det må være overfaldsmanden.
Lastbilchaufføren, der ramte hende, så noget komme ud af skoven.
- "Noget"? - En mørk skikkelse med maske på.
Vi får fuld vidneforklaring, når han er kommet lidt til hægterne.
- Hvor er han? - På hospitalet i Woodbury.
- Vi må tale med ham. - Jeg kunne ikke nå at standse.
Betjenten sagde, at du så noget i skoven.
Det virkede nærmest som et spøgelse. Det var uhyggeligt.
Det havde en mørk, laset frakke på og en dukkeagtig maske.
Den var hvid med sorte huller ved øjnene.
Var der tegnet noget på den?
Der var ligesom stribede tårer fra øjnene, og ansigtet var ...
Delt af to sorte striber som et kors.
- Hvordan vidste du det? - Castle, hvad sker der?
- Det var virkeligt. - Hvad?
Beckett, jeg har set den maske før.
CASTLE
Det er chaufførens skitse. Kan du tale om det?
Jeg var 11 år gammel.
Min mor var på turne.
Jeg var hos en klassekammerat i New Hampshire i weekenden.
Huset lå ud til en statsskov kaldet Hollander's Woods.
Vi måtte ikke gå derind alene.
Derfor gjorde du det naturligvis.
Jeg gik i timevis. Jeg frøs og var faret vild.
Da var det, jeg så ham. En knælende skikkelse, klædt i sort.
Kort efter gik han. Så fik jeg øje på hende.
- Hende? - Det første lig, jeg har set.
Halsen var skåret over. Hun havde de samme symboler i ansigtet.
Jeg rørte ved hendes arm. Den var kold.
Hvis du siger noget til nogen, slår jeg dig ihjel!
Er du med?
Af sted!
- Hvorfor lod han dig leve? - Jeg ved det ikke.
Da jeg kom tilbage til byen, ringede jeg anonymt til politiet.
- Hvem var pigen? - Det var problemet.
De gennemsøgte skoven med hunde. De fandt aldrig noget lig.
Fandt du aldrig ud af, hvem hun var?
Ingen var meldt savnet i området. Senere tjekkede jeg selv.
Jeg så også i FBI's database efter
hende eller noget med en maske.
Det var, som om det aldrig var sket.
Jeg begyndte også selv at tvivle.
Den dag i skoven er baggrunden for det, jeg laver.
Jeg vil opklare mysterier, fordi jeg aldrig fik opklaret det her.
Hvorfor har du intet sagt?
Jeg prøvede nok at fornægte det. Men det er virkeligt.
Han har slået ihjel før, og nu prøvede han igen.
Jeg har spurgt politiet i Hollander's Woods.
De fik et opkald i februar '83 angående et lig.
- Men de fandt jo intet. - Hvad med FBI's database?
Der er ikke andre mord eller overfald med denne fremgangsmåde.
Det, Castle siger... Det er jo længe siden. Er han helt sikker?
Jeg har aldrig set ham så overbevist. Gav det bonus på cafeen?
En barista husker ofret. Hun havde været der et par gange.
- Var hun sammen med nogen? - Nej. Hun gloede bare ud af vinduet.
Vi spørger os for i nærheden. Måske kender nogen hende.
- Kan det være samme morder? - Det finder vi ud af.
Nøglekortet passer til et motel i Queens.
Hun betalte kontant og viste ikke ID.
Jane Smith er nok ikke hendes rigtige navn.
- Havde hun en bil med? - Nej, hun kom i taxa.
Så må nogen også have kørt hende ud i skoven.
- Hvor længe boede hun her? - I fjorten dage.
Led i skufferne efter noget, der kan identificere hende.
Beckett!
- Alle fotos af den samme kvinde. - Og se her.
- Nummerplader. - Hundredvis. Med adresser.
- Hvorfor har hun det? - Se lige på numrene.
Der er X og Z i dem alle sammen. Hvem ledte ofret dog efter?
Måske kan vi spørge ham her.
Jeg vidste, at der ville ske Emma noget. Jeg ville standse hende.
Hvad lavede deres datter i byen?
Hun ville finde sin veninde. der forsvandt for to måneder siden.
- Vent. Var det hende her? - Ja. Zoey Addison.
Hvad mener du med, at hun forsvandt?
Kæresten slog hende. Hun kørte hen for at bo hos Emma, men kom aldrig.
Man fandt bilen i vejkanten, men intet spor efter Zoey.
- Talte de med kæresten? - Han var langt væk og havde alibi.
Politiet mente, at Zoey havde stillet bilen der og var kørt med en anden.
Men Emma vidste, at Zoey ikke ville gøre det uden at ringe til hende.
Så Emma tog fri og prøvede at finde hende.
En servitrice på en rasteplads så Zoey sætte sig ind i en hvid bil.
Havde den New York-nummerplader med X og Z?
Servitricen så et klistermærke med NYC i bagruden.
Hun prøvede altså at finde den bil, Zoey satte sig ind i.
Siger den skov dig noget? Hvad skulle Emma der?
Forsvandt Zoey i nærheden af det sted?
- Nej, hun kom fra Pittsburgh. - Har hun ikke givet lyd fra sig?
Zoey havde ingen familie. Kun Emma vidste, at hun var forsvundet.
Derfor fandt jeg aldrig pigen i skoven. Han går efter de ensomme.
Blaffere, folk med motorstop... Er de ensomme, slår han dem ihjel.
Har de familie, giver han dem bare et lift.
Derfor skånede han mig. Det havde skabt postyr.
30 år! Hvor mange gange har han gjort det?
Ti? Tyve? Hundrede? Jeg burde have standset ham.
Castle, du var kun 11 år. Det var forfærdeligt for dig.
Du håber at uddrive dine dæmoner med denne sag.
- Men måske er det ikke den samme. - Selvfølgelig er det det!
Emma gjorde det, jeg ikke kunne. Hun fandt ham.
Jeg er nødt til at finde ham. Jeg må gøre en ende på det.
Kan vi få indsigt i 30 år gamle politirapporter?
Kan vi se, om der stod forladte biler i omegnen af Hollander's Woods?
Ja, vi skal bare ringe til alle stationer i området.
Når de så er færdige med at grine, må de ned i deres støvede arkiver.
Vi er nødt til det. I må nyde jeres jubilæum.
Beckett, har du tid?
Luk døren.
Jeg er blevet bedt om at frigøre dig i aften til en medarbejdersamtale.
Jamen, det er da først om tre måneder.
Har det noget at gøre med min eksamen?
Nej, det plejer at komme over mail.
- Hvad handler det så om? - Aner det ikke. Vær der kl. 19.30.
Måske er det godt! Måske får du en pris for din strålende karriere.
Nå, måske ikke lige det. Men måske er det godt nyt.
Hvorfor fornemmer jeg så det modsatte?
Hallo! Jeg har fundet noget.
Jeg kørte nummerpladerne gennem kriminalregisteret.
Denne bil hører hjemme lige ved siden af den café, Emma kom på.
- Hun holdt øje med den! - Det var nok den, Zoey kørte med.
Da ejeren opdagede Emma, gik han efter hende.
- Hvis bil er det? - Den tilhører en kvinde.
- Connie Lewis? - Hun er 72 og med ren straffeattest.
Der er den. Nummerpladen har X og Z, og der er et klistermærke.
Præcis som Emmas vidne sagde.
Ja, men ejeren er altså en 72-årig kvinde.
- Er du okay? - Måske får jeg endelig nogle svar.
- Fru Lewis? Det er politiet. - Den er åben.
TV'et er tændt. Fru Lewis?
Fru Lewis?
Der er ingen ydre tegn på vold, men jeg kan ikke udelukke drab endnu.
- Hvor længe har hun været død? - I cirka 3 år.
- Og ingen opdagede det? - Jo, morderen brugte hendes bil.
Og måske også hendes hus.
Se, hvad der lå i køkkenet.
De samme tændstikker som på Emmas værelse.
- Måske fulgte hun efter morderen. - Jeg har eftersøgt Lewis' familie.
Der er kun en søn. Jeg har fundet dette telefonnummer.
- Hvor er områdenummer 910? - North Carolina.
Jeg skal nok orientere ham.
Han ved ikke meget, hvis de ikke har set hinanden i tre år. Sikke en søn!
Sådan er nogle familier. Min far og min onkel talte ikke sammen i 20 år.
- Det er tomt. - Find telefonen.
Det er blevet flyttet.
Du derinde! Smid dit våben!
Der er hul i gulvet. Han er under os. Skynd jer!
Hallo!
Noah Lewis, 52 år. Kortvarigt i militæret, lige nu uden arbejde.
Naboerne troede, at moren var syg.
De gik ud fra, at han var den gode søn.
For fire år siden fik moren ham indlagt på psykiatrisk hospital.
Han havde truet hende med en kniv. Jeg talte med psykiateren.
Noah har personlighedsforstyrrelser og voldelige tendenser.
- Hvor var han for 30 år siden? - Vi koncentrerer os om nuet.
Vi gennemsøger nabolaget. Indtil videre uden held.
- Din teori holder måske vand. - Hvad har du fundet ud af?
Dagen efter, at du fandt liget i '83, fandt politiet en forladt pickup
nær Hollander's Woods. En bonde havde lånt den til en daglejer.
Hun skulle købe nogle redskaber. Han troede, at hun var stukket af.
- Derfor blev hun ikke meldt savnet. - Han ville ikke have problemer.
- Kunne han huske hende? - Han havde et billede.
- Hvad hed hun? - Rosalita Campo.
Vi undersøger, om vi kan forbinde Noah med det område dengang.
Vi skal nok finde ham. Det lover jeg.
- Jeg skal til samtale nu. - Jeg går med.
Det behøves ikke. Jeg ringer til dig, når det er overstået.
- Hej! - Hej, har du travlt?
Nej, jeg sad bare og læste noget gammelt noget.
Hvor gammel var du, da du vidste, at du ville være forfatter?
Det har jeg vist altid vidst. Hvorfor?
Jeg er snart færdig med gymnasiet og aner ikke, hvad jeg vil.
Da du var på min alder, havde du allerede udgivet en bog.
Du har gjort det, du brændte for. Jeg ved ikke, hvad jeg brænder for.
Det finder du ud af. Eller også kommer det til dig.
En dag ser du tilbage og opdager, at hver eneste oplevelse
hver eneste fejl eller tilsyneladende blindgyde
har en direkte forbindelse til det, der var din skæbne.
Hvad du end bliver, bliver du fantastisk.
Ved du, hvor jeg ved det fra? Fordi du allerede er fantastisk.
Så er de klar til dig.
Sæt dig.
Beckett, der står her, at du har været til vicekommisæreksamen.
- Er du dygtig nok til det? - Ja, jeg har en masse erfaring.
- På dette stadium... - Kan du overhovedet være betjent?
- Hvabehar? - Du tilsidesætter ofte loven.
I Los Angeles efterforskede du en sag helt uden for dit område.
Dit personlige hævntogt mod Bracken bragte andre i fare.
- Det var en morder! - Du tilbageholder information.
Dertil kommer, at du inddrager Richard Castle!
Hvor ofte påvirker dine følelser for din mand din efterforskning?
Da han forsvandt, brugte du statens ressourcer på at finde ham.
Desuden er du inspirationen bag den fiktive betjent Nikki Heat
der snarere ligger på ryggen end forfølger forbrydere.
Kan du være leder eller fortsætte dit arbejde på de vilkår?
- Se på mine papirer. - Det gør vi også!
Du kan ikke blive vicekommissær. Du burde slet ikke være her.
Tak. Du må gerne gå.
Du tager fejl!
- Hvabehar? - Du tager fejl.
I hver af de nævnte sager har jeg ikke blot fundet morderen
men også respekteret både loven og mine kolleger.
Og Richard Castle er en glimrende samarbejdspartner.
Han er altid loyal. Hvad angår hans fiktive fremstilling af mig
er jeg stolt af at inspirere ham. Og stolt af at være hans kone.
Som chef vil jeg fortsat kæmpe for retfærdighed, også når det er svært.
Jeg beskytter borgerne ved at gøre mit arbejde godt og få resultater.
Jeg går ikke over stregen. Jeg stiller mig i skudlinjen.
Hvis du har flere spørgsmål, så henvend dig til ofrenes familier.
Beckett!
Sid ned.
Det var en lidenskabelig og meget stærk reaktion.
- Det var netop det, vi håbede på. - Vi vil ikke kritisere dig.
Hvorfor angreb I mig så?
Vi ville se din reaktion. Det var en optagelsesprøve.
Til din fremtid. Vi leder efter en ukorrumperet helt.
En helt, som folk kan slutte op om.
Du er større end som så. Derfor tog du din kommisæreksamen.
Du har brug for en større scene. Du har en strålende fremtid foran dig.
- Som hvad? - Stil op til senatet.
- Senator? - Det er kun begyndelsen.
Partiet har holdt øje med mig et stykke tid.
- Folk vil have en som mig. - Hvad tænker du selv?
Jeg ved snart ikke. Jeg er politibetjent, ikke politiker.
Har jeg fortalt, at jeg deltog i Børne-FN? Min mor var med.
Bagefter sagde hun,
at jeg kunne blive, lige hvad jeg ville.
Jeg ville bare være hende. Jeg ville gøre en forskel.
Det har du allerede gjort. Men kan du gøre en endnu større forskel?
Du skulle have set, hvordan de angreb mig. Valgkamp er værre.
- De ville også angribe min familie. - Det kan vi sagtens klare.
- Tror du, at jeg kan klare det? - Det er helt sikkert.
Jeg bestod min eksamen med glans. Jeg kan blive stationsleder.
- Hvornår skal du bestemme dig? - Snart.
- Jeg står bag dig uanset. - Tak.
- Hallo? - Vi sporede tændstikkerne.
Overvågningen så Noah Lewis gå ind. De har lige anholdt ham.
- Hvor er min mor? - Til obduktion.
Hun kunne ikke holde op med at kritisere mig.
Nu siger hun ikke et ord. Det er hun selv ude om.
Hvad med de andre? Fik de også, hvad de fortjente?
Vi ved, hvad du har gjort, og hvem du virkelig er.
- Fortæl os om Emma Malloy. - Jeg er så dårlig til navne.
- Du kender hende. - Hvor var du i forgårs aftes?
- Ude. - Hvorhenne? Din bil var væk.
- Jeg var ude at køre. - Kørte du i skoven?
Og hvad med hende her? Zoey Addison.
Hun steg ind i din bil. Nu er hun forsvundet.
- Hun er køn. - Er hun død?
Jeg kan ikke hjælpe jer.
Hvor fører du dem hen? Hvordan får du dem til at forsvinde?
Vi har din bil og dit hus. Vi skal nok finde beviser.
Gjorde Emma også det? Kom hun for tæt på dig?
Var det derfor, du skød på os?
I trængte ind i mit hus! Kan I ikke forstå det?
Det er mig, der er ofret her.
- Hvad er der galt? - Tja...
Han har gjort det i 30 år. Jeg forventede mere format af ham.
Vi har et problem. Jeg har talt med teknikerne.
Der er intet i huset eller bilen med forbindelse til Emma og Zoey.
Kan vi ikke forbinde ham til mordene?
- Hvad med hans mor? - Hun døde af naturlige årsager.
Han kan kun anklages for usømmelig omgang med lig.
- Han skød på os. - Ja, inde fra skabet.
Han kan hævde, at han ikke vidste, at vi var politi.
Og i '83 var han på militærakademi i South Carolina.
Det var weekend. Måske havde han fri.
Der er ingen optegnelser. Vi kan intet bevise.
En jury vil fokusere på, at han var langt væk.
- Vi har ingen beviser. - Emma er nøglen til alt.
Se, om hans bil var i området, da hun blev overfaldet.
Der må være et afsides sted, hvor han efterlader ligene.
- Havde han en psykiater? - Ja, en dr. Van Holtzman.
Måske har han sagt noget under samtalerne, der kan hjælpe os.
Hvis Noah slipper fri, kan du lige så godt indlægge mig.
Goddag. Vi skal tale med dr. Holtzman.
Ja. Lige et øjeblik.
Da du ikke allerede er blevet sindssyg, sker det næppe nu.
Davs, jeg er dr. Holtzman. I ville tale med mig?
Ja, det er Beckett og Castle. Vi vil tage med dig om Noah Lewis.
Godt, jeg skal lige ordne nogle papirer, så kommer jeg tilbage.
Jeg genkender den stemme fra skoven. Det er ham!
Castle, det er over 30 år siden.
Han holdt en kniv mod min hals. Jeg glemmer aldrig den stemme.
Beklager ventetiden. Skal vi gå ind på mit kontor?
Værsgo at sætte jer.
Gid jeg kunne sige, at Noahs handlinger overrasker mig.
Men han var meget forstyrret. Vi gjorde, hvad vi kunne her.
Hvor længe har du behandlet Noah Lewis?
I fire år. Vi fik ham stabiliseret.
Vi har samtaler hver måned.
- Hvad handler de om? - Vrede. Intimitet.
- Hans fjendskab mod kvinder. - Gik du på Dartmouth?
- Hvornår så du ham sidst? - For et par dage siden.
Han mente, at han blev forfulgt. Jeg antog, at det var paranoia.
Fornemmede du ikke, at han ville gøre noget voldeligt?
Han har før bortført kvinder og dræbt dem i skoven. Måske i årevis.
- Hvordan ved I det? - Der er vidner. Han har en maske.
Hvorfor har han maske på, når han slår dem ihjel?
- Det ved jeg ikke. - Kom med et bud.
Hvad er det for en psykose, der får en mand til at gøre sådan noget?
En psykopats hjerne er kompliceret.
Han slår dem ihjel alligevel. Hvorfor skjule ansigtet bag en maske?
Måske er det ikke for at gemme sig.
Måske er det hans sande ansigt.
Han ved, at han er et uhyre, og det skal ofrene se og frygte, før de dør.
Måske er masken den mand, han hver dag lader, som om han er.
Hans stemme? Ja, det lyder skørt.
- Vi har allerede en mistænkt. - Den perfekte mistænkte.
Holtzman har fået det til at se ud, som om det er Noah.
Og Holtzman var på Dartmouth i New Hampshire i 1983.
Han har været gift i 24 år, har børn og er højt respekteret.
Vidnerne så ofret stige ind i Noahs bil, ikke Holtzmans.
Det kan jeg ikke forklare endnu. Men det er Holtzman.
Skat, er det muligt, at du tager fejl angående stemmen?
Han er din personlige bussemand. Du forventede en med format.
- Du tror ikke på mig. - Han er uplettet.
Der er ingen forbindelse til denne sag. Vi har intet at gå efter.
Vi har kun et vidne fra en sag for 30 år siden.
- Vi vil alle opklare sagen. - Ved du hvad?
En ting er de to her. Men det her havde jeg ikke ventet af dig.
Undskyld. Du sagde, at det var ham. Jeg tror på dig.
Ja, men du har ret. Vi kan intet gøre.
Vi må bare håbe på, at han gør noget.
Sådan skulle det ikke være endt.
Hvordan får han ofrene til at forsvinde uden et spor?
- Han fører dem et sted hen. - Som familien ikke kender.
Han må have et skjulested eller et lager et sted.
Det er for risikabelt. Der kunne være en nysgerrig inspektør.
Det skal være et sted, han har kontrol over. Jeg har undersøgt det.
Han ejer ingen huse, men jeg fandt det her.
- Landbrugsjord? - Hans familiefond ejer det.
Holtzman er fondsbestyrer. Måske ved konen ingenting.
Emma døde få kilometer derfra.
Der står vist en lade på området.
Det må være den. Den ligger afsides. Det er helt perfekt.
Men vi får aldrig en kendelse, og uden den er beviser intet værd.
- Fordi du er betjent. - Men det er du ikke.
Det ville være ulovlig indtrængning og lovbrud.
Men hvis du fandt noget...
Jeg ved, hvad det betyder for dig, så jeg bakker dig op uanset hvad.
Det ser forladt ud.
Grunden går hertil. Du må hellere blive her.
Vi holder en samtale kørende. Fortæl mig, hvad du finder.
- Hvad kan du se? - Det ligner et lagerrum.
Et uhyggeligt lagerrum.
Beckett. Han har samme bil som Noah.
Samme farve og nummerplade. Sådan gjorde han det.
Hvis nogen så ham, førte det tilbage til Noah. Det er stadig ikke nok.
Se dig om. Måske har han gemt trofæer.
Er du okay?
Ja.
- Åh, gud. - Castle, hvad har du fundet?
Jeg kan se dem. Hans ofre. Han har billeder af dem.
Han er her. Han er herinde.
Hvordan fandt du mig?
- Jeg har søgt dig i 30 år. - Drengen.
Var det dig? Jeg burde have slået dig ihjel dengang.
Du kan ikke vinde, Holtzman. Vi ved, hvem du er.
Det er lige meget. I dør. De finder mig aldrig.
Castle! Den er låst.
- Beckett! - Jeg kan ikke komme ind.
Faren ved at se dæmonerne i øjnene er,
at dæmonerne ofte vinder.
Hvad sker der?
- Nej, nej! - Castle!
Beckett!
- Åh, gud. Er du okay? - Ja.
Flere grusomme opdagelser ved landejendommen, der tilhørte...
- Skulle du ikke øve dig på din tale? - Jo, men jeg tænkte bare.
Hvis det ikke havde været for ham den dag i skoven
ville jeg så være her? Ville vi to være sammen?
Vi er ikke her på grund af ham
men på grund af dem, vi er, når vi møder folk som ham.
Derfor skriver du romaner, og jeg er politibetjent.
Vi prøver at gøre verden lidt mere retfærdig.
Nå...
Jeg går ind og klæder om, så jeg kan være rigtig stolt af den, du er.
Mord, mysterier og det makabre. Aftenens prismodtager kan det hele.
I årevis har han tryllebundet læsere med sin gnistrende pen.
Jeg er stolt af at kunne præsentere årets prisvinder
min gode ven, Richard Castle.
Michael Connelly, mine damer og herrer. Mange tak.
Og tak til jer alle sammen for denne store ære.
I de sidste par dage har jeg tænkt over, hvordan jeg kom hertil.
De mange timer, de blanke sider...
Mange tror, at forfattergerningen er ensom.
At vi tilbringer tiden i en fiktiv verden
hvor vi kæmper, elsker og dør. Men vi gør det ikke alene.
Alt det gode, vi skriver, udspringer af en sandhed.
Og sandheden er, at jeg er her takket være mine nærmeste.
Mor, du vil altid være stjerne i mine øjne.
Og Alexis, du begejstrer mig hver eneste dag.
I er mine to rødhårede søjler af ubetinget kærlighed.
Til mine venner i det 12. distrikt: I har taget godt imod mig.
Det gælder især Javier og Kevin.
I har gjort mig til våbenbror. Det skal I have tak for.
Og Kate, for syv år siden troede jeg, at jeg aldrig skulle skrive igen.
Men så kom du ind ad døren, og det hele forandredes.
Du havde ret, da du sagde, at jeg ikke vidste noget. Det gør jeg nu.
Jeg ved, at det her skyldes dig.
Det skyldes os to.
For altid.
- Det var en dejlig tale, min ven. - Jeg var inspireret.
Hvem skal inspirere, hvis hun bliver senator?
Ja, så kan du ikke traske rundt i hælene på hende.
Så skriver jeg måske en politisk thriller.
- Den vil jeg gerne læse. - Jeg hjælper dig med valgkampen.
Det er et stort skridt. Har du besluttet dig?
Ikke endnu. Men jeg glæder mig til fremtiden, uanset hvad.
En ting er sikkert. Tingene forandrer sig.
En ting ændrer sig dog aldrig: Vores fælleskab.
Lad os skåle for os!
- Skål for os! - Skål!
Det er fra stationen. Der er sket et drab.
Tekster: Neel Rocco
www.sdimedia.com