Vi har suttit fast i bergen i en månad nu.
Donners är 10 km bakom oss, nära ån.
Alla andra är spridda längs leden och har tagit skydd i övergivna stugor.
All boskap har antingen dött eller ätits upp.
Alla har nästan slut på mat.
Under sådana här omständigheter överger en del män sina förpliktelser.
Med det sagt... så har jag bestämt mig för att sörja för min familj.
På ett eller annat sätt.
December 1846 Sierra Nevada-bergen
Har ni spårat något mer byte? Det måste finnas mycket här.
Det finns mer kött att ta med ner, men det här är allt jag fått.
- Är ni säker? - Jag har varit ute i fjorton dagar.
Det finns inte mer. Jag föreslår att ni ransoner ordentligt.
- Jag tar halva bytet till min familj. - Det var ju rättvist tänkt, mr Eddy.
Hälften till jägaren. Hälften till mig för att ni får använda geväret.
Håll humöret uppe. Räddningsexpeditionen kommer snart.
UTSVULTEN
William, det är mr Foster.
Vad tror du han vill?
Han vill ha kött.
Bjud in honom.
God dag.
Tack.
God dag, mr Eddy.
Jag vet inte varför ni valt att gå er egen väg?
Vi har gjort oss hemmastadda i stugan.
Det är riktigt hemtrevligt. Ni är alla mycket välkomna att besöka oss.
Tack, mr Foster, men vi har det bra här.
Nåväl. Det är mycket bra för er, mr Eddy.
Jag är ledsen att behöva säga...
...att på sistone har vi inte haft det bra.
Köttet har tagit slut väldigt fort.
Har ni spårat något mer byte?
Nej, mr Foster.
Mr Eddy, jag anlitade er som ledare till en mycket bra ersättning.
Jag är kristen.
Det är ni också. Som kristna så måste vi-
- sörja för våra medmänniskor samtidigt som vi sörjer för oss själva.
- Därför bad jag er att ransonera... - Det gjorde vi också.
Jag har långt fler munnar att mätta än ni har.
Vill ni neka vissa rätten att leva? Vill ni spela rollen av en så orättvis gud?
Era ord är missriktade.
Mr Eddy, jag ber er att dela det kött ni har med oss.
Då ska jag tredubbla er ersättning-
- när vi väl kommit till Kalifornien. Det räcker till en stor jordlott.
- En väldigt stor jordlott. - Nej.
Nej?
Jag tycker vi ska...
- Mr Foster, tala inte med min fru. - Det är ett väldigt generöst erbjudande.
Jag ger det till er, enbart denna gång.
Mr Foster, jag är ledsen att behöva meddela-
- att jag inte längre står till förfogande.
Jag är mer ledsen över att jag lät mig övertygas av er att ta den här vägen.
Det gjorde jag inte. Alla beslutade själva att följa Hastings genväg.
Hur skulle vi veta att det var en bluff?
Om vi fortsätter det här samtalet kommer jag att tappa humöret.
Jag måste be er att gå.
Ni fördömer oss alla, mr Eddy.
- Gå. - Ja.
Jag tänker återta mitt gevär.
Ett gevär ni inte kan hantera?
Mr Eddy...
Jag önskar er en bra dag.
Det är bara en liten bit kvar.
- Hur vet du att det är våra vägmärken? - Vi måste fortsätta.
Mr Graves, ni kanske vill leda bönen?
Mr Fosdick kanske vill göra det ikväll?
Mr Fosdick.
Vi tackar Dig Herre för allt du givit oss.
Vi ber att Du skyddar dem som är på väg för att rädda oss.
Vi ber för våra familjer och alla de andra som sitter fast i bergen.
- Vi ber att Du straffar den usling... - Amen.
- Vi... - Amen.
Vi ber att Du straffar den uslingen Hastings...
- Det räcker nu. - ...som lurade oss på villovägar.
Amen.
Tack, mr Foster. Låt oss äta.
Mr McCutchon.
Amanda?
Var är min Amanda?
Hur ska vi kunna leva på det här?
Det finns en björn därute. Jag vill ha mer mat.
Här är din mor.
Om vi ransoner köttet så klarar vi vintern.
Det behövs inte.
Min man kommer med en räddnings- patrull och en massa boskap.
- Tänk om Milt inte kommer tillbaka! - William!
Snälla, säg inte så.
Snälla.
Din man...
...bad mig ta hand om dig tills han återvänder.
Vi ska ransonera köttet ordentligt.
Det kommer du att vara tacksam över.
Kan jag få något till mina män?
Vänta lite nu.
Vi har inte så vi kan servera vem som helst.
De är här för att hjälpa er.
Ge dem att äta, älskling.
Betyder det att vi är trygga nu? Är ni här för att rädda oss?
Han pratar inte engelska.
Mr Stanton, vi trodde alla-
- att ni skulle ha med förnödenheter, eftersom vi har väldigt lite.
När kommer räddningsexpeditionen ni organiserat i Kalifornien?
Kommer det någon?
Mr Stanton, vi vill bara höra sanningen.
Det är svåra tider i Kalifornien.
Söderut är de i krig mot mexikanerna.
Alla kapabla män har skickats ner för att slåss.
Jag hade svårt att organisera en grupp.
När snön kom föll den obarmhärtigt i tretton dagar. Alla återvände.
- Menar ni att vår militär inte kommer? - De har fullt upp med mexikanerna.
Det måste väl bildas andra räddningsexpeditioner?
Mr Stanton?
Vi får klara oss på egen hand.
Vi klarar oss inte utan mat.
Det finns ett proviantlager tre dagar härifrån.
Jag vill ge mig av.
Vi behöver tillräckligt med kött först.
Mr Eddy har allt kött som finns kvar. Han delar inte med sig.
Jag ska ta med Milt till hans fru. Mr Graves, gör ni mig sällskap?
- Jag ska tala med mr Eddy. - Bra.
Herre, förbarma Dig över oss. Kristus, förbarma Dig över oss.
Herre förbarma Dig över oss, vår Fader.
Fräls hans själ från helvetets gap. Må han vila i frid.
Amen.
- Mr Eddy. Vi måste prata. - Charles, trevligt att se dig i livet.
Har du hälsan?
De bildar en grupp som ska gå mot Kalifornien.
Jag behöver dig.
- Jag måste ta hand om mina egna. - Det kommer ingen räddning.
- Hur kan det komma sig? - Det är svåra tider i Kalifornien.
Jorden är fruktbar och vädret under- bart, men det är krig nu.
Inget av det Hastings sagt stämmer.
Den uslingen.
Det finns ett proviantlager några dagar härifrån.
Det räcker tills vi kommer fram till Kalifornien.
Följer mr Foster med? Jag har fått nog av honom.
När vi kommer fram använder vi hans pengar till en räddningsexpedition.
Jag måste lämna min fru och min pojke.
Men ändå...
Jag behöver dig.
- Var är Amanda? - Vid Milts grav.
Jag förstår inte varför inte vi får följa med?
- Det är bäst att ni stannar. - Jag vill inte stanna.
Du är säker i Donnerstugan. De är trettio där.
Kesselbergs bor där. Jag litar inte på tyskarna.
Du gör som du blir tillsagd. Du måste tänka på pojken.
Titta på mig.
Du har kontroll över köttet.
Du är den enda som vet hur mycket vi har.
Oavsett vad som händer, så ser du till att du och pojken får äta.
Jag vill inte att du går.
Jag kommer tillbaka efter er.
Jag kommer tillbaka. Om jag är den sista som är kvar, så gör jag det.
Innan vi börjar resan vill jag säga till er som grupp...
...att jag är stolt över att vara med alla och envar av er.
Vi har upprätthållit en viss hållning.
Det har varit en klart civiliserad hållning.
För den sakens skull...
...ska jag, om det så skulle krävas, utsätta mig själv för stor fara...
...för alla och envar av er.
Ödmjukt anmäler jag mig frivilligt-
-att vara kapten för denna expedition.
Det är mycket viktigt att etablera ett tydligt ledarskap.
Tack, mr Graves.
Jag skulle vilja att min fru ber för vår vägledning.
Varsågod, Sarah.
Vår älskade Herre-
- tillsammans står vi inför Dig i tacksamhet för allt Du givit oss.
Vi ber Dig bli vår ledsagare på denna resa.
Och att leda oss välbehållna till vårt mål.
Fader, skydda alla här vid lägret.
Håll deras hopp uppe, att vi kommer tillbaka till dem.
Välsigne oss alla med styrka.
Trots att våra landsmän i Kalifornien försakat oss alla-
-är vi nu det förtvivlade hoppet.
Amen.
Eld.
Drick det här. Trots att du inte är törstig måste du dricka.
- Vi slår läger här i natt. - Menar ni att vi stannar här?
Vi har fortfarande krafter. Vi måste fortsätta.
Det är ett bra ställe att slå läger på.
Det finns mycket ved och bra skydd.
- Ni ser inte så kry ut. Hur mår ni? - Jag behöver bara vila lite.
Jag är snart på benen igen.
Ta det här och använd till elden. Vi måste spara på tändstickor.
Tack, mr Stanton.
Jay.
Vi väntar tills efter bordsbönen.
Trots att vi lämnat vårt vackra hem, så kommer det vara mödan värt.
Kalifornien, rikedomens land, framtidens land.
Här är vi nu. Det är lite mer snö än vad jag trodde, men...
Det är här vi ska bilda vår familj.
- Känner du dig stark? - Jag är mycket trött.
Vi är framme vid proviantlagret om två dagar. Då får alla äta.
Du vet att jag älskar dig.
Fortsätt att gå.
Gå, sa jag.
Katawhew.
Jag är strax bakom dig, Louis.
Den enda som vet vart vi ska kan inte hålla vårt tempo.
Ms McCutchon, det är mycket viktigt...
Vad, mr Foster?
Vad ska vi ta oss till? Han kan inte leda oss.
Han sa att vi skulle få mer mat i dag.
- Det är viktigt att... - Jag har hållit tyst.
Men han sa att det skulle ta tre dagar.
Med all respekt, sir. Jag skulle föredra att ni kallade mig mrs McCutchon.
Mrs McCutchon, ni har rätt. Han sa tre dagar om vi var snabba.
Vi har väldigt lite mat kvar.
Imorgon får vi förnödenheter och sen går vi in i Kalifornien.
Kan någon väcka mr Stanton så jag kan ge honom hans ranson?
Jag tror det är viktigt att vi låter mr Stanton vila.
Imorgon har vi rikligt med mat.
God morgon, mr Stanton. God morgon.
Jag skulle vilja ställa några frågor.
De andra är oroliga.
Det har gått fyra dagar nu och...
De skulle gärna vilja veta, även jag.
När kommer vi fram till...
...förnödenheterna.
Det finns inga.
- Vad? - Det var enda sättet...
Det var enda sättet att få med er från lägret.
Vad?
Vi måste gå tillbaka. Det finns ingen annan möjlighet.
Tillbaka till vad? Det finns inget där förutom mer svält.
- Det är i alla fall någonting. - Det är vår enda möjlighet.
- Det finns inget att äta här. - En räddningsexpedition kanske kommer.
- Vi går tillbaka allihop. - Jag vill inte tillbaka.
- Du är min fru och gör som jag säger. - Inte den tonen till min dotter.
Mr Fosdick... Mr Graves.
- Var snälla att sluta bråka. - Ni ljög för oss, mr Foster.
Jag fick inte korrekt information.
Nu måste vi alla be för oss själva.
Var vänliga att förena er med mig i en tyst bön.
Amen.
Jag har beslutat, som kapten för expeditionen...
...att vi måste fortsätta vidare.
- Gör det. Jag tar med mig min fru. - Du tar inte med dig min dotter.
- Vi fortsätter som grupp. - Sluta bråka!
Som mr Foster sa, så fortsätter vi tillsammans.
Om vi går tillbaka... hur kommer det att påverka de andra?
De förlorar hoppet helt.
Gå tillbaka och ni dör allihop.
Vi fortsätter framåt. Vi fortsätter tillsammans.
Då har vi i alla fall försökt.
Vi samlar ihop våra saker.
Ann.
- Vad är det? - Vi vänder om innan det är för sent.
- Inte ett ord till om det, grabben. - Jag är ingen grabb.
Jag är en man. Behandla mig som en.
Du har ett barns sinne. Om jag vill tillrättavisa dig, så gör jag det.
- Pappa. - Nej. Nu ska ni alla lyssna.
Om jag hör dig säga ett enda ord till om att vända om...
...så kommer jag att läxa upp dig som en man. Har du förstått?
Har du förstått?
Sluta, pappa!
Har du förstått? Hör du vad jag säger?
Gör du det? Hör du vad jag säger?
Jag vill att du säger det. Hör du vad jag säger?
Mina flickor ska till Kalifornien, oavsett vad jag måste göra.
Sluta, pappa.
Snälla.
Jag vet, det har du.
Du kan klandra mig för att ha tagit med dig till denna gudsförgätna plats.
Jag har inte velat säga det här, men vi har stora problem.
- Vi måste gå västerut. Eller hur? - Ja.
Men det är inte det enda problemet.
Vi har bara mat för en dag till.
Och...
...det gäller alla.
Vad ska vi sen ta oss till?
Jag vet inte.
Det här är det sista vi har kvar av köttet.
- Kanske, mr Graves vill... - Jag trodde vi hade till fyra dagar.
Tysta.
Jag vill att du ska veta... att jag inte klandrar dig för det du gjort.
William. Lyssna noga.
Fortsätt västerut. När ni korsat bergen...
...kommer ni till en djup floddal. Ni måste ta er över den.
När ni väl är på andra sidan är det lättare terräng.
Om ni tittar ordentligt kan ni se grönskan i Sacramentodalen.
Ni är där om fjorton dagar.
Krya på dig nu.
Vi ses, William.
Jag vill att du bär den. Jag behöver den inte. Den är för varm för mig.
Mary... om jag hade...
- Håll jämna steg, Mary. - Ja, pappa.
Det var inget.
Jag berättar i Kalifornien.
Gå nu. Lyd din pappa.
- Vi ses snart, eller hur? - Ja, det gör vi.
Var är mr Stanton?
Mr Stanton har kanske gått bort.
Vi kanske borde gå tillbaka...
...och göra det som är nödvändigt.
Vi måste skaffa mat, annars klarar ingen sig.
Ja.
Jag ska göra någonting.
Mr Eddy, det är tydligt att vi går bakspårs.
- Nej, det gör vi inte. - Fundera på det här.
Den där mannen är en del av dem-
- som skrattade åt oss när vi insåg vår belägenhet.
- Mr Foster, ni leder oss. - Vi vill båda leda.
Ingen av oss har gått den här vägen, men den mannen ledde oss in en fälla.
Vi kan inte lita på honom. Vad ska vi ta oss till?
Vi går och går och går hela vägen till Kalifornien.
- Tills vi är döda, mr Eddy. - Rör på benen, mr Foster.
Vi har inget att äta.
Om missödet skulle inträffa att någon av oss vandrar vidare...
- in i döden, så skulle vi kunna rädda de levande.
Ni kan ta mig om jag dör.
- Jag håller med. - Jag ställer upp.
Då kanske jag återförenas med min trolovade.
Hon har varit borta länge, men hon gav mig mina vackra döttrar.
Vi hamnar alla i helvetet.
Snälla mrs McCutchon, tala inte om helvetet under rådande omständigheter.
Ni då, mr Foster? Är vår ödmjuke ledare beredd att dö?
Jag tycker en man ska dö stående.
Ni och jag kämpar in i döden...
...och förloraren dör som en man och föder gruppen.
Om ni fortfarande har så mycket energi kvar för en utmaning-
- kanske ni vill dela med er av det ni förvarat I er ryggsäck hela resan.
- Vad föreslår ni? - Det finns bara ett rättvist sätt.
Mr Foster...
Vi drar sticka. Den som drar den kortaste får offra sig för gruppen.
- Mina flickor offrar sig inte. - Det rör bara gentlemännen.
- Jag deltar inte. - Mr Eddy, ert deltagande...
Det gör inte indianen heller.
Mrs McCutchon, ni håller stickorna.
Låt gå.
Böj era huvuden.
Ni kan titta nu. Det är klart.
- Vem är först? - Jag är äldst. Jag drar först.
Tack gode Gud.
Dra nu, Jay.
Du gör det, Dolan.
Mr Fosdick, ni måste lägga er del i grytan.
Det har jag redan gjort.
Nej, mr Fosdick. Ni måste bidra med er del.
Mr Foster, kallar ni mig för lögnare?
Nej, mr Fosdick. Jag säger bara att ni måste bidra till grytan.
Tack, mr Graves.
Tänk på vad ni säger, mr Foster.
Det ni gjort är fel. Tro inte att ni klarar er undan för att ni har pengar.
Mr Fosdick. Alla här...
Alla här måste...
...bidra jämbördigt till grytan.
Jag känner på mig att vi snart dör.
Kanske.
Vakna, grabben.
Mina döttrar måste äta, annars dör de.
- Jag ska sluta. - Det är dags för dig att vara en man.
Nej, snälla. Nej, gode Gud.
Mr Fosdick, kan ni leda oss i bön?
Herre...
Vi...
- Amen. - Tack, mr Foster.
God morgon, mr Eddy. Var är mr Louis?
Han är borta.
- Var är han? - Han är borta?
Vart har han tagit vägen, mr Eddy?
Jag vet inte.
Hedningen har lett oss på villovägar.
- Hedningen var vår vägvisare. - Beslutsamhet, mr Eddy, beslutsamhet.
Jag vet att ni har slut på kött.
Det är ni som dödar oss, mr Eddy.
Du måste äta någonting. Här.
Här.
Ät det.
Tugga.
Ät det.
Tugga.
Nej, Jay.
Hur mår du?
Du måste resa på dig.
Det är ingen fara.
Tack.
Vi slår läger här.
Mr Eddy, det här är färska spår.
Och det är mr Louis spår.
Låter vi honom komma undan dödar vi allesamman.
Han är en människa, mr Foster.
- Ni håller på att bli galen. - Jag vill ha mitt gevär.
Mr Eddy, det här är myteri.
Om ni dödar mig, dödar ni den enda-
- som är villig att göra allt för att rädda den här gruppen.
Ni dödar er själv. Ni dödar alla borta i lägret.
Ni dödar er fru. Ni dödar ert barn. Det är upp till er, mr Eddy.
Det är upp till er.
- Den är laddad, färdig att avfyras. - Mycket bra, mr Eddy.
Mr Fosdick, jag ser att ni lider av smärta.
Att ni plågas.
Jag kan hjälpa er... med.
- Med geväret. - Mr Foster!
Mr Foster!
Tack.
Jag såg färska hjortspår.
- Är den långt borta? - Jag vet inte. Jag ska spåra den.
Mr Foster, jag är stark. Jag följer med honom.
- Brukar du be? - Ja.
Be nu.
Vakna!
Jay?
Nej. Jay?
Lämna mig inte.
- Han är död. - Nej. Vi ska dö tillsammans.
Här, bind ihop den.
De andra kan komma hit och hämta resten av köttet.
- Vi borde ta med oss allt till nu. - Jag går inte tillbaka.
Jag är mycket snabbare på egen hand.
Du vet hur du tar dig tillbaka.
Mr Eddy!
Jag beklagar så hemskt mycket, mrs Fosdick.
Ni får honom inte.
Jag vill inte att du går.
Jag kommer tillbaka och hämtar er.
Jag kommer tillbaka.
Jag klarar det inte utan dig.
William Eddys fru och barn överlevde inte vintern.
De kvarvarande medlemmarna av Forlorn Hope hittades 10 dagar senare.
De befann sig bara 8 km från civilisationen.
Översättning: Mika Wainonen www.ordiovision.com