Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dă-te din cale, ţestoasă idioată!
Oamenii...
Par a fi mereu grăbiţi, deşi nu au unde să se ducă.
Cel de acolo era bătrânul meu prieten Ray.
Aproape l-a călcat o maşină.
Ne-am născut pe această plajă cu vreo 50 de ani în urmă.
Suntem prieteni de atunci.
Azi e o zi specială.
Amândoi vom deveni bunici. Vă puteţi imagina asta?
Va mai dura un pic înainte ca micuţii să iasă din ouă,
aşa că ne putem întoarce în timp
pentru a vă povesti prima noastră întâlnire cu oamenii.
Era o vreme când această insulă era practic pustie.
Nu era nimic pe ea, cu excepţia noastră, ţestoasele,
şi sunetul minunatelor valuri.
Haide odată, dă mai repede din înotătoare.
- Nu pot ieşi. - Hai în apă, nu mai pierde timpul.
- Ne vedem peste 30 de ani! - Sau nu.
Hei! Hei! E cineva acolo?
Nu aveam decât cinci minute,
şi deja aveam senzaţia că n-o să reuşesc.
Ajutor! Dă-mi drumul!
Bună.
Ai grijă!
A fost super tare să mergem cu păsările alea, nu?
Parcă zburam!
Ştii ceva? N-arăţi prea bine.
Te poţi mişca?
Trebuie să mergem, ne aşteaptă nişte valuri bune!
Vino! Trebuie să mergem, Shally!
Sunt păsări peste tot!
Stai! Trebuie să-l ajutăm!
Vino, Sally! Nu ai cu ce să-l ajuţi.
Shally.
Hai, nu renunţa! Încă mai poţi reuşi. Trebuie să încerci.
Ridică-te! Te ajut eu.
Dă-mi drumul! Ajută-mă! Ajutor!
Sally!
Pentru mine acesta a fost începutul.
Cam îmbrâncit,
dar oricum, eram pe drumul meu.
www.subtitrari-noi.ro
Traducerea şi adaptarea: Kprice Subtitrări-Noi Team
ÎNCONJURUL LUMII ÎN 50 DE ANI
Bună!
Eşti nou pe val?
De ieri.
Eşti foarte mic pentru a fi singurel aici. Poate fi înfiorător.
Înfiorător?
E o baltă imensă aici, în caz că n-ai observat.
E plin de creaturi care vor să te înşface!
- Vei afla repede. - Ce voi afla?
Eu aşa am început. Să vezi ce baracude!
- Bara... ce? - Cude.
- Cei mai rapizi prădători din ocean. - O să-ţi tranforme verdele-n alb.
Alb?
Sunt foarte, foarte rapizi, şi au dinţi imenşi.
Nu-i băga în seamă. Ascultă-ţi instinctul şi o să fie bine.
- N-are de ce să-ţi fie frică. - Nu mi-e frică.
- Ar trebui să-ţi fie. - Nici nu ştii ce creaturi sunt aici!
Ascultă-ţi instinctul. Succes în călătoria ta!
- Ce ar trebui să caut? - Când afli, anunţă-ne!
Şi ai grijă lângă cine stai, să nu devii supă de ţestoasă!
Să nu mănânci alge!
Fructele de mare sunt bune, algele sunt rele.
De ce ai făcut asta? Ţi se pare că sunt comestibil?
Incredibil peştişor. Cum să mănânce o ţestoasă?
Ce mai faceţi, prieteni? Pare destul de comod aici.
- Cară-te, şmechere! - Da!
- De ce să plec? - Stai pe mâncarea noastră.
- Pleacă de aici! - Nu vrem să împărţim mâncarea cu tine.
Nu m-aş plimba cu porcăria voastră
nici dacă aţi fi ultimele ţestoase din ocean.
- Bine. - Pleacă!
- Bună, băieţi! - Nici să nu te gândeşti!
Dispari!
- Oricum nu mă urcam pe pluta voastră. - Exact.
Ai grijă!
Nu e deloc ziua mea norocoasă.
De ce mi-ai spus în ultima clipă?
Dar eu...
Noroc că nu mi-am pierdut cunoştinţa.
Uită-te la ei!
Au o plută plină de tentacule şi probabil vor creşte şi mai mari.
Eu nu cred că...
Ai văzut ce tentacule au?
Dacă îi laşi să urce la tine, nu mai scapi de ei niciodată.
Adunătură de pomanagii!
Hei!
La revedere.
Ce era zgomotul care s-a auzit? Tu l-ai făcut?
E o poveste lungă. Ce-ţi mai face capul?
Nu-ţi face griji, e tare ca piatra.
- Numele meu e Ray. - Eu sunt Sammy. Încântat să te cunosc!
- De cât timp călătoreşti? - Doar de o zi.
- Şi eu! Mă duc spre Nord. - Şi eu!
Nu mai spune!
Avem multe în comun.
- Vrei să vii sus? - Nu, stau bine aici.
- Bine. - Am glumit.
Cred că soarta m-a făcut să înot pe lângă tine.
Pluta ta e primitoare. Mă bucur să urc la bord.
Eşti sigur de asta?
Nu vreau să devin prietenos şi să fiu alungat într-o bună zi.
N-o să fac aşa ceva!
În plus, am ieşit din găoace în aceeaşi zi. Probabil pe aceeaşi plajă!
Practic suntem fraţi!
Fraţi? Îmi place asta!
Ce bine e la soare, nu?
Îmi place să stau la soare. Îmi face bine la piele.
Când ţestoasele sunt bronzate par mai forţoase.
Aşa l-am cunoscut pe Ray.
Era o mare figură! Mereu pus pe şotii.
Nu tăcea niciodată.
Pentru aproximativ 10 ani, viaţa mea pe mare
s-a rezumat în mare parte la plutit şi aşteptat.
Ar trebui să guşti şi tu. Sunt bune.
Cred că glumeşti! Ideea mea de amuzament e total diferită.
Ţi-am părut amuzant?
Îmi plac.
Dar îmi produc gaze.
În ciuda tuturor poveştilor auzite,
oceanul nu mi se părea un loc înspăimântător.
Viaţă era destul de frumoasă aici.
Timpul părea să zboare.
Pe nesimţite, am devenit adulţi.
Adică aproape adulţi.
Asta mai zic şi eu viaţă, prietene!
Azi n-ai probleme cu gazele, Ray?
Nu, mă simt foarte bine.
Apropo, ai văzut frumuseţile alea două când veneam încoace?
- Nu, nu le-am văzut. - Dar se uitau la tine!
- Ba nu. - Ba da.
- Crezi că vom fi mereu prieteni? - Sigur, pentru totdeauna şi mereu!
- Nu crezi? - Categoric!
Dar cândva,
nu acum, dar cândva, în viitor,
va trebui să ne alegem o pereche, nu?
Da, sigur.
- Te-ai gândit să găseşti pe cineva special? - Cred că da.
- Care e genul tău? - Nu ştiu.
Haide, toţi avem preferinţe.
Eu prefer să aibă carapacea puternică şi să-mi împărtăşească dragostea.
Bineînţeles.
Tot nu mi-ai spus care e genul tău.
Cred că am întâlnit pe cineva care cred că e genul meu.
Serios?
Haide, este foarte important. Trebuie să-mi spui.
- Nu face să pară mai important decât este. - Deja am inceput...
Bine. Numele ei e Shally.
Era amuzantă.
Unde ai cunoscut-o?
A fost importantă pentru mine la începutul vieţii mele.
Poftim? Ne-am cunoscut la o zi după ecloză.
Suntem împreună de atunci, iar cea care este importantă e ea?
Este. Adică a fost.
- Zi-mi detaliile suculente. - Nu există detalii suculente.
Începi să vorbeşti sau te bat la cap până spui?
- Bine, bine, fie. - Haide. Ascult.
Ce poveste frumoasă! Ţi-a salvat viaţa!
A fost mai mult o întâmplare. M-a scăpat pasărea.
A scuipat pasărea cu nisip în ochi! I-ai salvat viaţa!
Nici măcar nu ştiu dacă a supravieţuit.
Nu se ştie. Oceanul e mic. Poate ne vom întâlni cu ea cândva.
Poate.
- E super sau nu? - Mai mult decât super!
Ray e devenit un prieten mai bun decât aş fi sperat să fie.
Era nostim, mereu pus pe glume şi în căutare de noi aventuri.
Cu un singur lucru nu mă acomodam. Cu mirosul lui de meduză stricată.
Haide, nu renunţa.
Poţi reuşi. Trebuie să încerci!
Trezeşte-te!
Trezeşte-te, Sammy, trezeşte-te.
E timpul să te trezeşti, somnorosule.
Ce făceai?
Exploram. Mă împrieteneam cu sepiile.
Trebuie să le verifici înainte să le mănânci.
O să mănânc ceva pe drum.
Mofturos! Mofturos! Mofturos!
- Unde mă duci? - O să vezi. Aproape am ajuns.
- Bună! Ne dai huţa? - Salutare! Urcaţi, băieţi.
- Hai, Sammy! Doar nu ţi-e frică, nu? - Bineînţeles că nu.
Atunci vino. Va fi fantastic!
Da! Veniţi!
Ţineţi-vă bine! Mă voi roti ca un vârtej!
Să nu cădeţi!
- A fost distractiv sau nu? - Încă mi se învârte capul!
Hei, unde au dispărut toţi?
- Avem o problemă. - Ce se petrece?
Nu ştiu, dar nu pare în regulă.
Nu este în regulă.
Ce este chestia asta. Este peste tot în jurul nostru.
Am face mai bine să ne adăpostim.
Ei bine, vom fi în siguranţă aici.
Cred...
Ai mai văzut aşa ceva, Slim?
Nu aşa.
Odată, un vas a eşuat pe nişte pietre şi au căzut o grămadă de banane.
- Astea nu sunt banane. - Sigur că da.
Dumnezeule, este urâtă substanţa asta.
Ei bine, pun pariu că nava aia este plină cu aşa ceva.
Ar trebui să plecaţi.
Nu sunteţi în siguranţă aici.
Dar tu, Slim?
O să fiu în regulă.
Rocile mă adăpostesc.
În afară de asta, am multă curăţenie de făcut.
Mult noroc în călătoria voastră.
Ai grijă de tine.
Asta arată oribil.
Era atât de minunat aici...
De ce ne-ar face cineva asta?
Nu ştiu.
Nu are nicio logica.
Oameanii sunt creaturi ciudate.
Unii fac mizerie, în timp ce alţii curata.
Ăla a fost primul nostru contact cu oamenii.
Nu a fost şi ultimul.
De-a lungul anilor, am învăţat ca multe lucruri se schimba.
Dar un lucru era mereu constant.
Oamenii ne afectau vieţile din ce în ce mai mult.
- Ce a fost asta? - Mă dor urechile.
Uită-te la aia!
- Ce este? - Extratereştrii?
Nu. Oameni.
Sunt pretutindeni.
Cred că trebuie să plecăm de aici.
Suntem prea aproape ca să ne simţim în largul nostru.
- De ce ai făcut asta? - Nu avem loc aici.
Mai ales pentru meduza ta mirositoare.
Despre ce vorbeşti?
Nici măcar nu mă mai pot mişca aici.
Poate c-ar trebui să-mi iau meduza şi să plec de aici.
Aşa te-ai putea întinde şi ai avea tot spaţiul doar pentru tine.
Nu asta am spus.
Poftim.
Cred că acum nu mai trebuie să ne facem griji că stăm îngrămădiţi.
- Nu. - Ray...
Unde vă grăbiţi?
Ray! M-a prins plasa!
Aşteaptă! Te scot eu de acolo!
- Încearcă să stai sus. - Încerc. E foarte dificil.
Nu reuşesc!
Ray!
Aşteaptă-mă aici. Voi găsi o cale de scăpare.
Te aştept aici, Sammy! Mă auzi? Exact aici!
Ajutor! Ajută-mă!
- Sammy! - Ray!
Voi scăpa de aici!
A fost prima dată când am citit o teamă reală pe chipul lui Ray.
Şi eu eram cam speriat.
Sammy!
Ray...
Era unul dintre momentele în care mi-ar fi prins bine un dram de noroc.
Un pic de baftă.
Aveam senzaţia că n-o să-l mai văd niciodată pe Ray.
Trebuie să fie 80 de grade.
Poate 90.
- Ce-ai găsit acolo? - Un pui de ţestoasă.
Vrei s-o facem supă?
- Micuţul e deja prăjit. - Hai taci.
Nu-i aşa că-i un puiuţ de ţestoasă drăgălaş?
Vezi broscuţa, Flaffy? O vezi?
Pare speriată, nu?
O să-i aducem să pape şi vom avea grijă de ea, da?
Flaaffy, ţestoasa o să pape mâncare.
E timpul ca şi tu să mănânci.
Bine, hai să clarificăm ceva, broscuţo.
Ei sunt oamenii mei.
N-am cerut să mă aflu aici. Oamenii tăi m-au adus aici.
Îţi sugerez să pleci de aici cât mai curând posibil.
Asta dacă nu preferi să ajungi că fostul meu amic, puiul.
Puiul?
Absolut. Încearcă să afli a cui până a fost.
Mănâncă animale? Dar păreau amabili.
Nu te lăsa păcălit de atitudinea lor.
L-au îngrăşat ca pe o gâscă, apoi...
pate pentru toată lumea.
Uite-o că vine.
Poftim, micuţule. Ce slăbuţ eşti!
Trebuie să te îngrăşăm un pic, nu?
Apropie-te, nu-ţi fie frică.
Nu uita ce ţi-am spus. Poftă bună!
Ai un fel ciudat de a demonstra că lumea e tot mai mică.
Pentru că poţi ocoli Pământul în 3 luni...
În 80 de zile l-a întrerupt Philleas Phogg..
Este adevărat, domnilor, a spus John Sullivan...
Doar 80 de zile pentru ca drumul intre Raflle şi Alahabad...
s-a deschis calea ferată a marii peninsule indiene.
Te-ai mai gândit la evadarea ta? Semeni tot mai mult cu o gâscă grasă,
cu fiecare zi ce trece. Se apropie ziua.
Asta-i sigur.
Tu şi poveştile tale cu păsări...
E adevărat că poţi face înconjurul lumii?
Bineînţeles că poţi.
Sunt obişnuit să călătoresc peste tot cu oamenii mei.
De când m-au salvat din Sena, din Paris, cam prin '68,
am navigat un pic.
Deci... stai! Mai există şi alte oceane?
Într-o zi, Snow a găsit o ţestoasă femelă.
Cred că voia ca noi...
Să ne împerechem? Cred că glumeşte.
Cred că vrea mai multe ţestoase.
Ştiu ce înseamnă împerechere. N-o să se întâmple aşa ceva.
- Cine-i amicul tău blănos? - E Flaffy, ei sunt oamenii lui.
Exact. Nu te apropia de oamenii mei, soro.
Poţi să-ţi păstrezi oamenii din partea mea.
Sunt nişte creaturi cam aiurite.
Cu cât stau mai departe de ei, cu atât mai bine.
- Ia zi, dulceaţă, de când eşti prizonier? - Nu sunt prizonier.
- Serios? Atunci de ce eşti încă aici? - Asta îl întreb şi eu de săptămâni întregi.
Păstrează distanţa, mustăcilă. Hai să-ţi spun eu.
Acolo de unde vin eu, îngrăditura asta seamănă a închisoare.
Dar nu-i nimic, poţi să crezi orice te face să te simţi mai bine.
- Flaffy! - Păpică. La revedere!
- Eu sunt Sammy. - Vera.
Apropo de mâncare, sunt lihnită. Te hrănesc în zori sau seară?
- La apusul soarelui. - Superb. Nu-mi face avansuri discrete.
Trezeşte-mă când e ora mesei, vrei?
Uite aşa. Vei fi un mic ambasador al păcii.
Crăciun fericit, micuţule!
- Ce mi-a desenat pe carapace? - Întoarce-te să văd.
E acel simbol stupid.
Ce pot să spun? Eşti însemnat, prietene.
Iar începi cu povestea puiului şi comentarii ciudate.
Nu-l băga în seamă, Sammy.
Îţi stă bine.
De ce crezi că se îmbracă aşa, cu pălăriile alea ciudate?
Doamne, nu înţelegi? Pentru că e Crăciunul şi se primesc daruri.
Poate că acest simbol este cadoul meu.
Mă-ndoiesc. Oricum, să nu-ţi vină cine ştie ce idei.
E amabilă doar pentru că este Crăciunul.
Nu ştiam dacă povestea lui Flaffy despre pui este sau nu reală.
Voiam să cred că Snow era un om bun şi nu mi-ar face aşa ceva.
Dar nu se ştie niciodată când e vorba de oameni.
N-a durat mult timp ca hipioţii să înţeleagă
că Vera şi cu mine n-o să facem pui.
Au spus că avem cromozomi diferiţi. Orice ar însemna asta.
- Trebuia să fii tu în locul ei. - Credeam c-o placi pe Vera.
Vera e prea bătrână şi prea tare pentru supă.
- Însă tu cred că eşti tocmai potrivit. - Vera.
s u b t i t r a r i- n o i. r o
Locul vostru nu e aici. Vreau să plecaţi de pe plajă imediat.
Snow! Plecăm în zori.
Încetează! Nu mă lovi. Navigăm spre Viena.
M-aţi auzit!
Strângeţi-vă lucrurile!
- Trebuie să plecăm. Hai! Hai! Hai! - Ce se întâmplă?
Tu vii cu noi.
Atât ne-a fost. Aşa a păţit şi puiul.
Trebuie să te ascunzi imediat!
Au mai făcut asta şi înainte, dacă înţelegi ce spun.
Stai ghemuit şi nu te mişca.
Doar nu vrei să ajungi în meniu, nu?
Staţi, unde e broscuţă? A văzut-o cineva? N-o găsesc.
Linişte.
Noapte bună, ţestoasă mică! Pace!
În tot timpul petrecut cu oamenii, Flaffy a vrut să scape de mine.
Însă în final, ei sunt cei care au plecat.
Nu prea am înţeles ce se întâmplase.
Scuză-mă.
Nu ştii unde aş putea găsi nişte mâncare?
Plante de mare?
În clipa aia m-am gândit...
Poate nu trebuia să merg în călătoria asta.
Poate petrecusem prea mult timp cu oamenii.
Acum nu mă mai puteam întoarce.
Mai să fie...
- Uite ce a adus gunoiul. - Vera!
Văd că ai scăpat dintr-o închisoare şi ai intrat în alta.
Mă bucur să te văd.
Da, mult gunoi aici.
Trebuie să ai grijă.
Ce te aduce aici?
- Mâncarea. - Da!
Urmează-mă.
- Ce ţi-am spus? - Exact de asta aveam nevoie.
Nu!
- Stai o secundă. Ce se aude? - Eu nu aud nimic.
Da. Sunt delicioase.
- Rechin! - Ajutor!
- Eşti rănită? - M-a muşcat destul de tare, dar sunt bine.
Se întoarce! Repede, pe aici!
Grăbeşte-te! Ne urmăreşte!
Înoată!
Acolo!
- Ce aproape a fost! - Foarte aproape.
- Pleacă! - Lasă-ne în pace!
Hei, tu! Dinţosule!
Exact, şmechere.
Am pus ochii pe coada ta osoasă.
Ai ales greşit ţestoasă pe care s-o enervezi.
Vrei un pic din asta?
Asta e tot ce poţi?
O să-ţi spun Marele Laş în loc de Marele Alb.
Nu! Vera!
Crezi că mă doare?
Te rog... Asta-i tot ce poţi?
O să te las ştirb. Uită-te la tine.
Am o carapace foarte dură.
M-ai auzit? Nu mă face să vin după tine.
Ce bine a fost! Nu trebuie să vă mai faceţi griji în privinţa dlui rechin.
- Ai fost incredibilă! Voi sunteţi rude? - Nu, suntem prieteni.
Oarecum.
Trebuie să plec. Dă-i de mâncare băiatului.
Pentru că o ţestoasă sătulă e o ţestoasă fericită.
Aveţi grijă de voi.
Să ştii că nu arăţi prea bine. Te simţi bine?
Nu renunţa. Poţi reuşi. Trebuie să încerci.
Ia stai! Tu... Tu eşti Shally!
- De unde ştii cum mă cheamă? - E cumva un vis?
Nu. Nu prea cred.
Eşti aceeaşi Shally care a scăpat din pliscul păsării?
Stai un pic! Mi se părea mie că pari cunoscut!
Mi-ai salvat viaţa! De două ori!
Poftim? Ba nu. Prima dată a fost o coincidenţă.
N-a fost nicio coincidenţa A fost destinul!
- Nici măcar nu ştiu cum te cheamă. - Sammy.
- Sammy, este incredibil! - Este, nu-i aşa?
- Cum e carapacea ta? - E o simplă zgârietură.
- Ţi-e la fel de foame că şi mie? - Şi mai foame!
Viaţa e ciudată. Chiar când ţi se pare mai dificilă,
se întâmplă ceva din senin şi totul e iar minunat.
Shall, ai făcut piruete, ocoluri, te-ai învârtit vreodată în cerc?
- Asta facem mereu. - Ştiu.
Dar n-ar fi minunat să călătoreşti în jurul lumii?
Ce vrei să spui? Asta e lumea noastră.
Cred că există şi altceva în afara acestor ape.
Ca de exemplu?
Oamenii vorbesc despre oceane îngheţate şi insule necunoscute.
- Vreau să le văd. - Cu siguranţă eşti alt gen de ţestoasă.
- Cred că de asta te şi plac. - Mă placi?
De ce nu te-aş plăcea? Şi cum intenţionezi să vezi lumea?
- Ai auzit vreodată de un pasaj secret? - Chiar crezi că există unul?
- Da, cred. - Iar oamenii?
Poate au inventat asta.
Poate, dar vreau să fac ceva ce n-a mai făcut nimeni niciodată.
Vreau să văd lumea şi oceanele îngheţate.
Vrei să vii cu o ţestoasă ciudată ca mine?
- E cumva o propunere? - Da, cred că este.
- Mi-ar plăcea să merg cu tine. - Serios?
Nu ai în fiecare zi şansa să vezi lumea, nu?
- Cum găsim pasajul secret? - Nu sunt sigur.
Ne descurcăm noi. Vom întreba în jur.
Dintr-o dată, toate se aranjaseră la locul lor.
Aveam un scop, o călătorie de făcut,
şi cel mai frumos era
că aveam cu cine să împart totul.
Tot ce ştiu e că văd multe nave care se îndreaptă în direcţia aia.
Pasaj secret... nu pot să vă spun...
Staţi cât mai departe posibil de oameni.
Ăla trebuie să fie drumul. Simt.
Şi eu simt asta.
Mult succes!
Sunt multe vase.
Nu văd niciun pasaj secret.
Să mergem.
Nu este nebun. Avem un plan.
Vrem să vedem lumea.
Mulţumesc totuşi.
Nu este atât de uşor pe cât credeam.
Stai. Acolo!
Ăsta nu este Pasajul Secret.
Chestia asta urâtă din jur?
Nu poate fi.
Cred că ai dreptate.
- Gustă apa. - E dulce.
Stai! Îmi amintesc că oamenii spuneau ceva
despre o apă dulce care duce la Pasajul Secret.
- Crezi că suntem aproape? - Da. Pe aici trebuie să fie.
Hai să verificăm!
- Cât de frumos este aici! Şi diferit! - Asta-i sigur.
- Ai văzut asta? - Sunt păsări peste tot!
Trebuie să fim precauţi.
Ia te uită! N-am mai văzut şerpi aşa mari în ocean.
Poate e gardianul Pasajului Secret.
- Se apropie un pic cam prea mult. - Hai să mergem.
- Aia-i o bestie tare ciudată. - Eu zic că e monstru.
- Ai văzut asta? - Ce?
Nu sunt sigur.
Am senzaţia că suntem urmăriţi.
Sammy.
Nu cred că trebuie să ne facem griji. Nu sunt chiar aşa mari.
Aşa-i. Exceptând faptul că au o mulţime de dinţi foarte ascuţiţi.
Par să fie destul de mulţi.
Vezi? Ţi-am spus eu.
- Sammy! - Dă-mi drumul!
De ce m-ai adus aici?
Încetează!
Hai, termină!
Opriţi-vă!
Super! Cum mai cobor acum?
Sammy! Mi-a fost atât de teamă!
Am crezut că te-am pierdut pentru totdeauna!
Poate că n-a fost o idee bună să căutăm Pasajul Secret.
Cred că ştiu unde este.
Când eram sus, în copac,
am văzut nişte nave mari îndreptându-se spre un anumit loc.
Cred că suntem aproape. Foarte aproape.
- Am reuşit! Aveai dreptate! - Să trecem prin el va fi o altă poveste.
Sammy! Eşti prea aproape!
Vino după mine! Trebuie să mergem înaintea vasului.
- Poate ar trebui să ne întoarcem. - Deja au închis uşa în spatele nostru.
Dacă am ajuns până aici, vom reuşi!
- Sammy! - Shally!
- Nu mă pot ţine de frânghie! - Ţine-te bine! Vin să te iau!
Vino! Te rog, grăbeşte-te!
- Grăbeşte-te! - Shally! Nu!
Shally! Unde eşti?
Shally!
A fost numai vina mea c-am pierdut-o pe Shally.
Eu şi ideea mea genială de a vedea lumea...
Iar acum ajunsesem aici.
Hei, ce este cu tine?
Nimic.
- Te-ai pierdut? - Da.
- Salutare, ţestoaso! - Salutare.
Ce e aiureala aia de simbol de pe carapacea ta?
Oamenii mi l-au pictat.
Sărmanul de tine...
Nu este ceea ce credeţi.
Eşti a doua ţestoasă pe care o vedem cu semne pe carapace.
Muşcătura de rechin. Parcă asta a spus ea că era.
Da, cred că ai dreptate, dragă.
Era o femelă drăguţă.
Puţin cam ciudată, totuşi.
Cu siguranţă.
Ne-a spus o poveste nebunească despre mersul printr-un Pasaj Secret.
Îndreptându-se spre Oceanul Îngheţat.
Sigur a spus Pasaj Secret?
- Am auzit clar. - Desigur.
Vorbea într-una despre apă dulce şi nave uriaşe.
Este Shally!
Cred că asta era numele ei.
Shally este în viaţă!
Trăieşte!
Mulţumesc.
M-aţi făcut cea mai fericită ţestoasa din ocean.
Mulţumesc.
Succes, dragă. Speram să-ţi găseşti perechea.
Să fii tânăr şi îndrăgostit din nou...
Am căutat pretutindeni.
Am vorbit cu toţi cei care mă ascultau.
Shally părea să fi dispărut fără urmă.
Dar din când în când mă întâlneam cu ţestoase care o văzuseră.
Asta îmi dădea speranţa.
De câte ori eram aproape să o găsesc, îi pierdeam iar urma.
Dacă ar fi ştiut că o caut...
Salutare, ţestoaso.
Ce e semnul ăla ciudat de pe carapacea ta?
E o marcă umană. Un simbol al păcii.
Un simbol al păcii? Oare unde am mai auzit asta?
Procesez, procesez... Aşa îl numea ea!
- Cine? - O altă carcasă verde ca tine.
Era foarte vorbăreaţă.
Vorbea într-una despre apă dulce şi un Pasaj Secret.
Şi elice...
- Ai văzut-o pe Shally! - Sigur c-am văzut-o.
Vrea să ajungă la Oceanul Îngheţat.
Mie mi se pare ilogic, dar ce ştiu eu?
Nu sunt decât un pescăruş. Voi sunteţi ţestoase.
Trebuie să ajung acolo imediat.
Aşteaptă! E foarte frig acolo.
Te rog, spune-mi cum să ajung acolo.
Curentul pe care te afli te va purta imediat acolo.
Să nu stai prea mult acolo.
Nu trebuie să te străduieşti să îngheţi.
Înţelegi ce zic?
Trebuie să-mi iau zborul!
E ciudat felul în care se repetă lucrurile.
Cred că era mai mult o chestiune de circumstanţe decât de viaţă şi moare.
De data asta chiar am fost fericit să văd o pasăre.
Bună, micuţule.
- Pe ce pluteşti? - Nu ştiu. L-au aruncat oamenii.
- Cred că e un fel de barcă. - Pare destul de plutitoare.
Ce te aduce în apele astea?
Eşti departe de locul în care ar trebui să te afli.
Ştiu. Mă congelez! Poate mă poţi ajuta.
O caut pe... Fereşte-te!
Nu aveţi voie să faceţi asta! Încălcaţi legea!
Suntem cu ochii pe voi!
Ia uite! O ţestoasă verde.
Ajută-mă puţin. Sunt aici.
- Ai mai găsit una? - Da. Îţi vine să crezi?
Ce caută în partea asta de lume?
Ştiu că vremea se schimbă, dar să vezi ţestoase în Antarctica,
e chiar o nebunie.
Shally!
Semnele vitale sunt bune. S-a recuperat miraculos.
O mai consultăm o dată şi mâine, apoi va fi gata de plecare.
Da, aveam dreptate. Chiar tu eşti.
Trebuie să ies de aici.
Haide...
Deschide-te!
Shally.
Shally!
Sammy?
Încetişor. O să te loveşti dacă vei cădea.
Bine. Bine. Linişte!
Shally, tu eşti?
- Azi nu. - Scuză-mă, credeam că eşti altcineva.
- Ai idee ce ni se va întâmpla? - Am auzit vorbindu-se de locul acesta.
Vor avea grijă de noi, ne vor eticheta şi ne vor da drumul înapoi în ocean.
Să ne relaxăm şi să ne bucurăm de mâncarea lor.
Ia uite cine-i aici.
- Prietenul meu pus la îngrăşat. - Tu eşti, Flaffy?
Bineînţeles că eu sunt!
Nu arăt la fel de fantastic ca întotdeauna?
Ar trebui să fiu supărat pe tine pentru că m-ai păcălit atunci, pe plajă.
Da, cu povestea despre pui.
M-ai prins. O inventasem.
Eram cam gelos pe atunci. Nu-mi porţi pică, nu-i aşa?
- Nu. Mă bucur să te revăd, Flaffy. - Şi eu, prietene.
- Cum de ai ajuns aici? - Aproape am îngheţat în Oceanul de Gheaţă.
Serios? Deci ai făcut-o! Ai făcut înconjurul lumii până la urmă.
- Da. - Dar nu pari prea fericit. De ce?
- E o poveste lungă. - Apropo de poveşti.
Trebuie să recunosc că mi s-a făcut dor de tine
când Snow a început să-mi citească.
- Snow e aici? - Da, pe aici pe undeva.
- Shally! - Cine-i Shally?
Nu contează. Ajută-mă să ies de aici.
- Acum! - Bine. Bine.
- Mai uşor. Ţestoasele mereu se grăbesc. - Flaffy!
- Ce vrei să fac? - Vreau să deschizi uşa.
Am înţeles.
De ce deranjezi ţestoasă, Flaffy?
Nu pot să cred!
Flaffy, l-ai recunoscut? E micul nostru ambasador al păcii.
Ia uite cât ai crescut, micuţule! Ce s-a întâmplat cu tine?
Cum ai ajuns aici?
Mi-a fost teamă că n-o să supravieţuieşti după ce te-am abandonat pe plajă.
Ce mă bucur să te văd!
Ştiu, eşti nerăbdător să te întorci în mare, nu-i aşa?
Te vom lăsa în apă în curând. Întâi trebuie să te îngrijim.
Trebuie să mai aduc ceva din cealaltă clădire.
Mă bucur că te văd, micuţule. Şi tu la fel, Flaffy?
Revin imediat.
- Flaffy, grăbeşte-te! - Bine, dă-te deoparte.
Voi deschide uşa.
Flaffy, încetează. Du-te şi te joacă afară.
Lasă animăluţele în pace.
Îmi pare rău, prietene.
Gata, du-te şi găseşte-ţi perechea, micuţule.
Să stai departe de apele reci, bine?
Cu bine!
Pentru o ţestoasă,
şansele de a supravieţui în ocean sunt foarte mici.
Shally şi cu mine am trecut prin situaţii foarte dificile,
cu puţin ajutor ocazional din partea oamenilor.
Însă oricât de mult ne străduiam,
soarta părea hotărâtă să ne despartă.
- Trebuie să ne ajuţi! - Ce s-a întâmplat?
- E blocat! Se va duce în adânc! - Cine?
Grăbeşte-te! Vino după noi!
- Am adus pe cineva să te ajute. - Bun, pentru că o se scufunde.
Altceva n-aţi găsit? Bine că n-aţi adus un crevete.
E prea mic! Ce poate să facă el? Cum o să mă ajute?
Nu te mai mişca! O să cazi peste margine şi nu vom mai avea ce face!
Stai un pic. Vocea ta mi se pare cunoscută.
Vino aici. Hai, mai aproape.
Lasă-mă să te privesc mai bine.
- Nu pot să cred! Sammy, tu eşti? - Ray! Credeam că ai devenit...
Hai, spune. Supă de ţestoasă, nu?
Cum ai reuşit să scapi?
E nevoie de mai mult de atât pentru a-l opri pe bătrânul Ray. Ştii asta!
N-aţi putea să nu mai trăncăniţi un moment?
Am fost aruncat într-o şalupă. Momeala era bună!
Eram lihnit!
După ce am mâncat toată momeala, am sărit peste bord.
Dar deja eram la mile depărtare unul de celălalt.
- M-am simţit vinovat de situaţie. - Nu, Ray.
O să cadă în prăpastie dacă nu îl scoatem de acolo!
Pot face asta.
- Cum ai ajuns în chestia asta? - O să dureze să-ţi spun.
Era plină cu peşte îngheţat când am găsit-o.
Trebuia să fie simplu să intru şi să ies,
dar a alunecat şi m-am înecat.
Mă gândisem să-i mănânc unul câte unul, foarte lent,
dar am început să mănânc, să mestec şi să mă mişc uşor...
Gata cu vorbăria! Trebuie să te scoatem de acolo!
Încetişor, Sammy. Încetişor, Sammy.
Nu te mişca, Ray. Stai nemişcat.
- Stai! - Sammy, scoate-mă de aici!
Ştiam că pot conta pe tine, frate!
Doamnelor, inima mea e plină de recunoştinţă pentru voi.
Curajul vostru este întrecut doar de frumuseţea voastră.
- Bună replică, Ray. - Mulţumesc.
Pe lângă motivele evidente, chiar mă bucur să te văd, Sammy.
- A trecut mult timp. - Ce faci aici singurel?
- E o poveste lungă. - Unde am mai auzit asta?
- Am nevoie de ajutorul tău, Ray. - Practic suntem fraţi.
De ce anume ai nevoie?
Trebuie să găsesc pe cineva foarte special pentru mine.
Şmecheria e să ştii unde să cauţi.
În această situaţie trebuie să căutăm într-un singur loc, şi anume...
pe tărâmul fermecat.
Aici străluceşte ca ziua. N-o să mai vrei să pleci.
- Da, este uluitor! - Dacă îţi cauţi o parteneră,
acesta este locul potrivit.
Rita!
Iubito!
Rita!
- M-am întors! - Ce spui?
Ray! De ce a durat aşa mult?
Am fost reţinut,
apoi m-am întâlnit cu vechiul meu prieten.
Draga mea. Iubiţico.
El e Sammy.
- Sammy? Pe bune? - Chiar el.
- Bună, Rita. Mă bucur să te cunosc. - Credeam c-ai murit.
Adică Ray credea asta.
Ştiu, supă de ţestoasă.
Mă bucur c-ai ieşit din apele tulburi.
Ce drăgălaş e!
Liniştiţi-vă, fetelor. Are deja o pereche.
Şi unde este? Mi-ar plăcea s-o cunosc.
- Aş vrea să ştiu... - De asta suntem aici.
Trebuie s-o găsim. Au fost separaţi cam de multişor.
- Bietul de el. - De atunci se caută reciproc!
- Ce romantic! - Are o etichetă. A văzut-o cineva?
Cred că da. Cum o cheamă?
- Shally. - Da, ea este.
Unde ai văzut-o? Unde s-a dus?
Sunt destul de sigură că a intrat acolo.
Ce mai aştepţi, prietene? Hai s-o găsim!
- Ba nu te duci. - Dar...
- Iubitule, rămâi aici. - Sammy are nevoie de mine!
Tu l-ai adus aici. Acum depinde de el.
Bine. Sunt aici dacă ai nevoie de mine.
O vei găsi, Sammy. Dragostea mereu învinge!
Shally! Shally!
- Ce s-a întâmplat? N-ai găsit-o? - Ba da.
- Are o pereche. - Eşti sigur?
Da, i-am văzut împreună în spatele navei.
- Îmi pare foarte rău, Sammy. - Ce vei face acum?
Ştiu că tu vezi altfel situaţia, dar mai sunt o mulţime de ţestoase aici.
Încetează, Ray. Nu asta vrea să audă acum.
Bună, Ray! Te-ai întors. Cum a fost?
- Mă bucur că m-am întors. - Bună, Rita!
Robby, te caută Klara.
Da, ştie că sunt fete frumoase aici şi nu vrea să mă plimb prea mult.
Trebuie să plec. Ne vedem mai târziu.
Iar pe voi două, mâine.
- Cine-i Klara? - Perechea lui Robby.
- Credeam că Shally şi Robby sunt... - Pereche?
Da. Mie aşa mi s-a părut.
Robby al flirta cu orice fată pe care o întâlneşte.
De asta Klara îl ţine în lesă scurtă.
- Şi bine face! - Ar trebui să procedez la fel cu tine.
Să mă ţii în lesă? Scumpo, ştii că eşti iubiţica mea.
Asta înseamnă că Shally nu are pereche.
- Ce să fac? - În locul tău n-aş sta să aştept aici.
- Şi dacă nu mă... - Nu te ce?
Dacă nu te vrea ca partener?
Stai aşa. Aşteaptă.
Mi-a venit! Mi-a venit o idee!
Ascultă-mă. Uite ce trebuie să faci!
Trebuie să-ţi faci o apariţie, Sammy!
- Albert mai e pe aici? - Da.
Ce idee nebunească ţi-a mai venit de data asta?
Ai încredere în mine!
Mulţumesc! A fost foarte curajos din partea ta!
Cred că în sfârţit m-am aflat în locul potrivit, la momentul potrivit.
Sammy?
Cum de m-ai găsit?
Ai grijă! E în spatele tău!
Nu-i nimic. E un prieten.
- Poftim? Ce se întâmplă? - Ştiam eu că-i o idee rea.
- Am înţeles. - După cele întâmplate la Pasajul Secret,
- nu mai eram sigur dacă... - Dacă ce?
- Dacă ne e scris să fim împreună. - Vino aici.
Uită-te la mine.
- Sunt un ţestos smiorcăit. - Nu-i nimic, dragul meu.
Acuşica o să mă vezi cu o fundiţă pe coadă.
Ce emoţionant!
În ziua în care m-am născut nu părea să am şanse de supravieţuire.
N-aveam nici cea mai vagă idee despre ce trebuia să fac.
Ray m-a învăţat cum să mă distrez şi ce înseamnă o prietenie adevărată.
Apoi am cunoscut-o pe Shally şi m-a completat.
I-a dat un sens vieţii mele.
Iar asta, după toate calculele, e super grozav.
Cât despre oameni, trebuie să recunosc,
vom avea nevoie de ajutorul lor din ce în ce mai mult,
pentru a ne proteja şi a ne păstra oceanele vii şi frumoase.
Se pare că micuţii s-au descurcat foarte bine de data asta.
Aşa se pare.
- Unde ziceai că ne întâlnim cu fetele? - La Christudakota,
- Cristo... cum? - E în mijlocul deşertului.
- Sunt oameni? - Ce pot să spun? Ştii că-s peste tot.
E cineva?
- Mă ocup eu de acesta. - Du-te.
Hei! Hei! E cineva acolo?
- Salutare! - Bună. Nu pot să ies.
Mă poţi ajuta?
Înţeleg perfect cum te simţi.
Hai să-ţi întind o mână să te ajut să porneşti.
- Primii paşi sunt mereu cei mai dificili. - Şi ce-ar trebui să fac mai exact?
Pune o înotătoare în faţa celeilalte şi totul va fi bine.
Traducerea şi adaptarea: Kprice Subtitrări-Noi Team
www.subtitrari-noi.ro