Godt at se jer.
Denne vej.
TVILLINGERNE
"Testamente efter fru Nawal Marwan.
Åbningen af testamentet overværes af hendes to børn, -
- Simon Marwan og Jeanne Marwan.
I henhold til fru Nawal Marwans ønsker og rettigheder...
...udpeges notarius Jean Lebel til boets eksekutor."
Det var jeres mors beslutning.
Jeg var selv imod det, men hun insisterede.
Forstår I...
...jeres mor var mere end en medarbejder for mig.
Min salig kone og jeg betragtede jer som vores familie, så...
...derfor kunne jeg ikke afslå.
"Mit bo skal fordeles mellem tvillingerne Jeanne og Simon.
Pengene fordeles ligeligt, og mine ejendele kan de gøre med, som de vil.
Begravelse.
Til notarius Jean Lebel:
Jeg vil begraves uden kiste, -
- nøgen og uvelsignet, -
- på maven med ansigtet væk fra verdenen.
Sten og gravskrift.
Jeg ønsker ingen gravsten, og mit navn skal ikke indgraveres nogen steder.
Den fortjener ingen gravskrift, som ikke holder sine løfter.
Til Jeanne og Simon:
Barndommen er en kniv, man får stukket i struben.
Den er svær at fjerne igen.
Jeanne, notarius vil give dig en konvolut.
Konvolutten er til jeres far.
Find ham, og giv den til ham.
Simon, notarius vil give dig en konvolut."
Jeg har hørt rigeligt.
Jeg har ikke læst færdig.
Fortsæt.
"Simon, notarius vil give dig en konvolut.
Konvolutten er til jeres bror.
Find ham, og giv den til ham."
TIL SØNNEN
"Når konvolutterne er blevet leveret, vil I få overrakt et brev.
Stilheden vil blive brudt, -
- og et løfte indfriet.
Da kan I sætte en sten på min grav og indgravere mit navn på den -
- i solskinnet."
Jeg indrømmer, at det er lidt usædvanligt.
- Skal vi skrive under på noget? - Nej, ikke i dag.
Okay.
Tak, Jean.
- Så lad os gå. - Vent.
Du kender vores fars historie.
Du ved, vi ikke har nogen bror. Hvorfor lod du hende skrive det der?
Jeg forstår godt jeres reaktion. Det er højst overraskende.
Lad være med at spille med på den. Det der kan jo ikke passe.
Sådan noget finder man ikke bare på, Simon. Ikke i sit testamente.
Der er også den her.
Jeres mor har efterladt sig noget ganske...
Det er nok bedst at sove på det.
Vi kan tales ved.
Jeg venter udenfor. Tak, Jean.
Sæt dig nu ned, Simon.
Hør her, Jean.
Din sekretær var glad for at arbejde for dig.
Så gjorde hun da én ting rigtigt i sit liv.
Men din sekretær var også min mor.
Og det arbejde passede hun knap så godt.
Begrav din sekretær, som du vil, men jeg begraver min mor normalt.
For én gangs skyld i hendes liv skal noget gå normalt til.
Det står ikke til diskussion.
Tag jer god tid. Kom tilbage, når Simon er faldet lidt ned.
Jeg ved godt, det er ret usædvanligt, men...
...din mor var ikke skør, Jeanne.
Vi er pludselig blevet en stor familie.
Har hun nogensinde talt om en hund? Store familier holder hund.
Skal vi så også til at finde den?
Hun er syg i hovedet.
- Jeg skal nok aftale det med Jean. - Aftale hvad?
En normal begravelse.
Først tager vi os af hende, så tager vi os af dig.
Hvor skal du hen?
- Begrav hende, som du vil. - Hold nu op.
Du har dårlig samvittighed over, at du ikke var der, da hun døde, -
- eller da ulykken skete. Du har dårlig samvittighed over alt.
Min samvittighed er ren.
- Fatter du, hvad vi lige har hørt? - Det er slut. Hun har fået fred.
Hold kæft, hvor føler jeg mig fredfyldt!
Jeg har sluttet fred med det.
Ja, det kan jeg se.
Den matematik, I hidtil har studeret, -
- har søgt at give entydige og endegyldige svar -
- på entydige og endegyldige problemer.
I skal nu begive jer ud på et helt nyt eventyr.
I vil møde uløselige problemer, -
- der vil føre til andre, lige så uløselige problemer.
Man vil fortælle jer, at det mål, I stræber mod, er uopnåeligt.
Og I vil intet kunne sige til jeres forsvar, -
- for problemerne vil være rystende komplekse.
Velkommen til ren matematik -
- og ensomhedens rige.
Lad mig præsentere min assistent, frøken Jeanne Marwan.
Hejsa.
Vi begynder med Collatz-formodningen.
Hvad siger din intuition dig?
Din intuition er altid rigtig.
Det er derfor, du har potentiale til at blive en sand matematiker.
Men det der har du brug for hjælp til.
Har du familie dernede?
- Nogen bekendte? - Det er latterligt, Niv.
Du har netop fået at vide a) at din far er i live, -
- og b) at du har yderligere en bror.
Det, der er latterligt, er at drage det uundgåelige i tvivl.
Du er nødt til at få vished, -
- ellers vil du aldrig få ro i sindet.
Og uden ro i sindet, ingen ren matematik.
Du skal bruge et sted at starte.
Min far døde i krigen. I Daresh.
Det er ligningens ukendte variabel. Den begynder man aldrig med.
Min mor kom fra Der Om, en landsby i Fouad.
Hun læste fransk på universitetet i Daresh.
Hvis hun har studeret, er der håb.
Saïd Haidar.
Du skal opsøge Saïd Haidar.
Han er en ven, der underviser i Daresh. Ham kan du stole på.
Mor? Er der noget i vejen?
Hvad laver du?
Mor? Er alt i orden?
Undskyld, De sidder på mit håndklæde.
Mor?
Hvad er der sket?
Hvor er Jeanne?
Mor?
- Lider hun af migræne? - Nej.
- Hukommelsestab? - Nej.
- Balanceforstyrrelser? - Nej.
Virker hun af og til fraværende?
Hun er altid fraværende.
Nej, hun har ikke virket fraværende.
Kom, Wahab.
Giv slip på min søster.
Hvor skal du hen, din flygtningeunge?
- Lad være, Nicolas! - Skrub hjem, hvor du kom fra.
Vi finder jeres lejre og slagter jer!
- Kom med den. Jeg vil gøre det. - Det er min pligt!
Du har bragt skam over vores familie.
Så er det nok!
Kom så hjem med jer! Kom hjem!
Væk med jer!
Hvad er det, du har gjort?
Du har ydmyget os, vanæret vores slægtsnavn!
Ved Gud, hvorfor har du kastet os ud i mørket?
Hvorfor har du gjort det her mod mig?
Hvad skal jeg stille op med dig? Slå dig ihjel?
Jeg er gravid, bedstemor.
Mørket lukker sig om os! Hvorfor? Hvorfor har du gjort det mod os?
Skal jeg slå dig ihjel? Hvad skal jeg stille op med dig?
Spis nu noget.
Du må spise, hvis dit barn skal være sundt og raskt.
Hør nu godt efter.
Du har ingen fremtid her.
Jeg skal nok hjælpe dig efter fødslen.
Du skal rejse væk herfra.
Du kan bo hos din onkel Charbel inde i byen.
Der skal du gå i skole.
Du skal lære at læse, at tænke, at undslippe al elendigheden.
Lov mig det, så vil jeg hjælpe dig.
Lov mig, at du vil gå i skole.
Det lover jeg dig, bedstemor.
Det lover jeg dig.
Se godt på din mor, så du kan genkende hende.
Jeg skal nok finde dig igen en dag. Det lover jeg dig, min skat.
- Vær nu forsigtig. - Bare rolig.
Kom, nu må du af sted.
Jeg ser frygtelige tider forude.
En dag finder jeg dig, min dreng.
Jeg har modtaget beskeden fra min ven Niv Cohen, -
- men jeg kan ikke hjælpe dig. Ser du, dengang -
- underviste jeg i matematikkens historie i Paris.
Nærmere bestemt den periode, -
- hvor det var lykkedes Leonhard Euler, omend han var blind, -
- at formulere den første formelle matematiske løsning -
- på problemet Königsbergs syv broer.
Han trodsede Diderot ved hoffet ved at udbryde:
"Min herre, -
- (a+b)n/n = x.
Ergo findes Gud!"
Niv, Niv, Niv.
Goddag. Taler du fransk?
Ja. Kan jeg hjælpe?
Ja, jeg leder efter nogen, der måske kender denne kvinde.
Hun studerede her for omkring 35 år siden.
Tager du gas på mig? Dengang var jeg ikke engang født.
Det er ikke for sjov. Du må kende nogen, der kan hjælpe mig.
Jeg kommer langvejsfra.
Hendes navn er Nawal Marwan.
Det er sødt af dig.
Jeg prøver bare at slippe af med dig.
Najat, det er mig. Skal du slå noget tid ihjel?
Hun ser bekendt ud.
Det er muligt, hun har arbejdet på skolens avis.
Det er længe siden.
De, der rejste, skiftede identitet.
Men det er slående.
Billedet af din mor blev taget i Kfar Ryat.
Se her.
Det er Kfar Ryats symbol.
Det er et fængsel i sydprovinsen.
- Kender du ikke Kfar Ryat? - Nej.
Så kommer du ganske sikkert ikke herfra.
Du kender ikke sydprovinsen.
"Hvis det internationale samfund...
...ikke griber ind øjeblikkeligt...
...vil flygtningene...
...der sidder stuvet sammen i lejre langs grænsen..."
Nu er hun her.
Vi studerende er imod nationalisterne, der vil udvise flygtningene af landet.
Nationalisterne støtter den kristne højrefløj, der truer flygtningene.
Flygtningene er bevæbnede nu...
...og har opbakning blandt de fleste muslimer her i landet.
Men... du er jo selv kristen.
Vi kæmper for fred. Det handler ikke om religion.
Nawal!
De har lukket universitetet. Nationalisterne har lukket området.
Nawal! Nawal, kom tilbage!
Bliv her!
Onkel Charbel! De har lukket universitetet!
Det vil komme til kamp.
Bliv hellere her hos mig.
Der bliver skudt.
- Så er der mad, piger. - De angriber universitetet.
Man skal da have mad alligevel.
Kristne landsbyer i sydprovinsen er blevet angrebet.
Gud stå os bi.
Det er derfor, universitetet lukkede. Snart bryder optøjerne også ud her.
Vi tager op i bjergene, indtil der falder ro over tingene.
- Hvor længe skal vi være der? - Vi tager af sted i morgen.
Resten af familien er allerede deroppe.
Hvad så med skolen?
Skolerne bliver lukket alligevel. Guderne må vide hvor længe.
Hvad så med avisen?
Bare rolig. Den overlever nok uden os i nogen tid.
Ideer består kun, så længe vi forsvarer dem.
Præcis, Rafqa.
Lige præcis.
Der er kun to børnehjem i området. Jeg følger efter jer til fods.
Du kan da ikke tage derhen nu.
- Du lovede bedstemor... - Du hørte selv din far.
Angriber de flygtningelejrene, står hele landet i flammer.
Det er slut med at gå i skole.
Jeg tænker på ham hver eneste dag. Han er mit barn.
Jeg vil finde ham.
- Jeg henter vand henne hos Shadia. - Så skal det gå stærkt, Nawal.
- Navn? - Nawal.
- Hvad mere? - Nawal Marwan.
- Hvor skal du hen? - Til sydprovinsen.
- Hvorfor? - Jeg skal ned til min mand.
Wahab...
Har børnehjemmet altid kun været for piger?
Drengene blev flyttet til Kfar Khout for tre år siden.
Kom hellere med os. Kfar Khout blev angrebet i går.
Jeg leder efter børnehjemmet. Ved du, hvor det ligger?
Der.
Børnene! Hvor er børnene?
Spørg en af dem, der var der.
Landsbyens muslimer er flygtet til lejren i Deressa.
De frygter hævnaktioner.
Måske tog børnene med dem.
Chamseddine og hans folk myrdede alle de kristne for at hævne flygtningene.
Måske er børnene i Deressa.
Kører du til Deressa?
Jeg er kristen! Jeg er kristen!
Min datter! Min datter!
SYDPROVINSEN
Simon, det er mig. Jeg står i mors landsby og ville ønske, du var her.
Hør engang.
Undskyld, jeg forstår ikke sproget.
Souha?
Jeg har jo sagt, du skal holde dig væk!
Goddag.
Souha?
Dig og Ahmed er kærester, dig og Ahmed er kærester...
Dig og Ahmed er kærester!
Hold så op med at sige det der!
Goddag. Kan jeg gøre noget for dig?
Goddag.
"Er der nogen her, der taler fransk eller engelsk?"
Hvor er Samia?
Goddag.
Jeanne.
Mange tak.
- Taler du fransk? - Ja. Hejsa.
Hej.
Jeg hedder Samia.
Jeg hedder Jeanne Marwan. Tak for hjælpen.
Der er mange her, der hedder Marwan.
Er der det?
Jeg er fra Canada.
Jeg leder efter Souha.
Souha, det er hende. Hun er min oldemor.
Det var grønthandleren, der gav mig dit navn.
Jeg leder efter min far. Han hedder Wahab.
Min mor hed Nawal Marwan.
Hun er født her.
- Vi kender hende ikke. - Jo, vi gør da.
Hendes mor er en skamplet!
Familien Marwan blev bragt i vanære.
Det var, da krigen brød ud.
Jeg leder efter Wahab.
Hun kender ikke nogen Wahab.
Jeg kan ikke hjælpe dig. Beklager, men jeg er træt.
Hvis du er datter af Nawal Marwan...
...så er du ikke velkommen her.
Tag hjem, hvor du kom fra.
Du leder efter din far, -
- men du aner ikke, hvem din mor er.
Jeg kom til Deressa-lejren efter massakren.
Alt var brændt ned.
Jeg ledte efter min søn i det blodige søle.
Jeg vil aldrig glemme, hvad jeg så og hørte.
Du siger, du er vores fjendes fjende.
Det gør dig ikke til vores ven.
Hvorfor skulle Chamseddine stole på dig?
Min søns far var selv flygtning. Min søn blev fortæret af krigen.
Jeg har intet tilbage at miste.
Jeg har kun mit had til nationalisterne.
Det var ikke det, du skrev i Charbels avis.
Min onkel Charbel mente, at hans ord kunne skabe grobund for fred.
Jeg troede på ham.
Men livet har lært mig noget andet.
Hvad vil du så nu?
Lære fjenden, hvad livet har lært mig.
Nydeligt.
Nydeligt. Du har bare lige glemt noget her.
Går det fremad med det franske?
Jeg er blevet meget godere, far.
Komparativ af "god" er "bedre", min skat.
Min søn skal lære fremmedsprog.
Han skal kunne begå sig uden en tolk.
- Det er Nawal. - Hej, Nawal. Det er Nouchine.
Godaften, Nouchine. Hvordan har din mor det?
Hun har det godt. I morgen klokken 10.
Så siger vi i morgen.
- Hej, smukke. - Godmorgen.
- Skal vi lave noget på torsdag? - Nej.
- Fredag? - Nej.
- Lørdag? - Nej.
- Vi er meget tålmodige. - Det er jeg også.
Husk, at "kompromis" staves med s.
Møgso.
Kfar Ryat-fængslet er ofte blevet fordømt af Amnesty International.
Her er kvindernes afdeling.
Her er cellerne større. Nogle fanger sad her i op til 15 år.
- Hvornår blev det opført? - Efter massakrerne.
Da krigen lige var brudt ud. Her sad 600 politiske fanger.
Gå bare ind, så kan jeg tage et billede.
Kender du hende her?
Nej.
Billedet er taget her.
Jeg genkender hende ikke. Det er også længe siden.
Kender du nogen, der arbejdede her dengang?
Hallo?
Goddag.
Jeg leder efter Fahim Harrsa.
Det er mig.
Jeg er pedel her på skolen.
- Hvad lavede du førhen? - Førhen?
Det var, før jeg blev pedel, -
- og jeg har været pedel meget længe.
Kender du kvinden her?
Hun sad i Kfar Ryat.
Jeg er pedel. Mere er der ikke at sige.
Jeg leder efter nogen, der har kendt hende.
Nogen, der kan fortælle mig om hende.
Hun er min mor.
Hun er kvinden, der synger. Nummer 72.
Hun myrdede lederen af den højreorienterede kristne milits.
Det kom til at stå hende dyrt.
Meget, meget dyrt. 15 år.
"Kvinden, der synger." Hun sang ustandseligt.
Er du sikker på, det er hende?
Jeg holdt vagt over hende i 13 år.
Har du nogensinde holdt vagt over nogen i 13 år?
De gjorde alt, hvad de kunne, for at knække hende.
Hun stod rank til det sidste -
- og bød dem trods.
Jeg har aldrig kendt magen. Hun kunne ikke knækkes.
De var rasende.
- Så sendte de Abou Tarek. - Hvem er han?
Abou Tarek...
Du må forstå, at nogle gange er det bedst ikke at vide alt.
Jeg lever med det alligevel. Fortæl videre.
Abou Tarek...
Abou Tarek var torturbøddel.
Han voldtog hende igen og igen -
- for at knække hende inden løsladelsen -
- og få hende til at holde op med at synge.
Det endte med, -
- at hun blev gravid.
Sådan gik det. Jeg glemmer det aldrig.
Nummer 72. Besvangret af Abou Tarek.
De ventede, -
- til hun nedkom i fængslet. Så løslod de hende.
Hvad med barnet? Så du barnet?
Der var en læge, der kom fra tid til anden.
Han gik vistnok fra forstanden.
Andre siger, han har en restaurant i Tel Aviv.
Men det er noget sludder. Han gik enten fra forstanden eller døde.
Sygeplejersken, hende kender jeg. Hun bor i Daresh.
I Daresh.
Hør nu efter, Simon. Hold din kæft.
Mor sad i fængsel. Simon, mor...
Mor blev voldtaget.
Hun fødte vores bror i fængslet.
Jeg har brug for dig.
KVINDEN DER SYNGER
Her er alle notarius Amyotts sager. Fra 1868 til 1892.
Hans søn Edouard kørte gesjæften videre indtil 1925.
Min bedstefar Charles. Min far, Henri.
Og mig.
Her stopper det, for jeg er den sidste af slægten Lebel.
Lad mig vise dig testamentet efter en mand...
...der levede adskillige liv.
Det viste sig, at han havde tre koner på én gang. En her, en i Miami -
- og en i Honduras, hvor han gjorde forretninger.
Og her...
...er der ikke tre børn indblandet, men otte. Det var en spøjs sag.
Se engang.
Døden afslutter aldrig en sag. Den efterlader sig altid spor.
Vil I finde jeres bror, må I forske i jeres mors fortid.
Jeg vil bare gerne finde min søster. Intet andet.
Den er jeg med på. Jeg skal bare lige afslutte et par ting.
Pak dine ting, så tager vi af sted.
Mit pas!
"Vi"?
Har du ikke gjort rigeligt?
Præcis. Jeg kan ikke bakke ud nu.
Nu ikke så barnlig, Simon.
Jeg ved, du har brug for mig.
- Når hun er fundet, vender vi hjem. - På æresord.
Og en notars æresord, hr. Marwan, -
- er en hellig ed.
Lad mig høre dig synge nu.
Sådan, sådan.
Nu kommer barnet. Jeg kan se hovedet.
Pres til.
Bliv ved, min ven. Pres til.
Så kom den første ud.
Slap lidt af nu. Slap af.
Jeg er stolt af dig.
Gør dig klar til nummer to.
Vent. Giv mig den.
Hvad vil du?
Du smed dem i floden, som du plejer.
- Det er risikabelt. - Nej.
Du gjorde din pligt. Du smed dem i floden.
Jeg skal nok tage mig af dem. De er børn af kvinden, der synger.
Vores land er blevet andre landes slagmark.
Hvis bare der havde eksisteret notarer på Noas tid, -
- behøvede vi kun at grave ejendomsskøderne frem.
"Det her er jeres, og det her er jeres..."
"Her er der vundet hævd." Så ville alle være glade.
Notarerne kom først til for tusind år siden.
Det er det, der er galt. Vi skulle have været med fra starten.
- Endnu engang tak for hjælpen. - Ingen årsag, kære kollega.
Jeg har fremskaffet de oplysninger, De bad om i Deres mail.
Simon, min mappe ligger deromme. Vær sød at give den til hr. Lebel.
Tak, men jeg har jetlag, så det må nok hellere vente.
Faderen er ikke så ligetil. Der foreligger ingen dødsattest.
- Hvad broderen angår... - Hvad er det, I taler om?
Jeg bad om hjælp, Simon.
Notarius Maddad har været så venlig at bistå mig.
Jeg har jo sagt, vi kun er her for at finde Jeanne.
Deres søster er den i Deres familie, der er nemmest at finde.
Jeg er vildt glad for, du kom.
Det er jeg også.
Det er sygeplejersken, der hjalp mor under fødslen i fængslet.
Vi kan besøge hende i dag.
Jeanne, nu holder du op.
Bare klap i, og følg med mig.
Det er din opgave at finde vores bror.
Om ikke for hendes eller din skyld, så gør det for min!
Hun ligger på hospitalet.
- Jeg er glad for, du er her. - Det er jeg også, min ven.
Hvis hun sover, må I komme igen senere.
Fru Maïka?
Goddag, frue. Tak, fordi De ville se os.
Det drejer sig om en, De har kendt. Kender De Nawal Marwan?
Sarwan? Janaan?
Har De arbejdet som sygeplejerske i Kfar Ryat-fængslet?
Hun siger, hun har kendt jeres mor.
Hjalp De vores mor med at føde i fængslet?
Frue, vi leder efter det barn, hun fødte i fængslet.
Kan De hjælpe os?
Hun arbejdede i Kfar Ryat-fængslet.
Og hun hjalp til ved fødslen.
Hun tog sig af børnene.
Og genforenede dem med kvinden, der synger, da hun blev løsladt.
- Sarwan! Janaan! - Nawal Marwan fik tvillinger.
Har De virkelig kendt kvinden, der synger?
De aner ikke, hvad det betyder for mig.
Nawal Marwan arbejdede for mig i 18 år som sekretær.
Min kone og jeg holdt meget af hende og hendes børn.
Men nu har det vist sig, at jeg slet ikke kendte hende.
- Klar? - Klar.
Notarius Maddad har gjort meget for at finde jeres bror og jeres far.
Hvad angår faderen, Abou Tarek, foreligger der ingen dødsattest.
Mange i dette land er forsvundet.
Det er muligt, han tog til udlandet. Det gjorde folk som ham ofte.
De enten døde eller flygtede. Det vil vise sig.
Måske er det bedst sådan.
Hvad angår broderen...
Deres klient, fru Nawal Marwan, stammer fra landsbyen Der Om.
Hun overlod barnet til en jordemor ved navn Elham.
Hun anbragte drengen på børnehjemmet i Kfar Khout -
- i maj 1970.
Registret var vanskeligt at finde. Mange optegnelser gik tabt i krigen.
Men det lykkedes mig at finde registret.
En nonneorden bevarede det og donerede det -
- til Nationalarkivet.
I maj 1970 -
- kom jordemoren Elham fra Der Om med et drengebarn til adoption.
Den eneste dreng, der ankom til børnehjemmet den måned.
Se her. Han står opført under fornavnet Nihad.
Datoerne stemmer.
Det er ham.
Det er jeres bror. Nihad.
"Børnehjemmet i Kfar Khout. Nihad fra maj."
Det var hans navn i registret. "Nihad fra maj måned."
Ankomstmåneden blev brugt som midlertidigt efternavn.
Ingen adopterede på det tidspunkt. Krigen var lige brudt ud.
Fire år senere blev børnehjemmet lagt i ruiner.
Kun de, der raserede børnehjemmet, ved, hvad der blev af børnene.
Mellem os sagt og med alt det, der skete i området, -
- så er der ikke meget håb.
Han er sikkert også død.
Jeg siger ikke, han er død. Vi har bare tabt sporet.
De er begge to døde.
Lad os nu bare åbne de breve.
Det kan jeg ikke tillade. Den slags er ukrænkeligt.
Det ville være et overgreb.
Den slags ligger jo til familien.
Undskyld.
Der er stadig én mulighed, -
- men den er noget vidtgående.
Krigsherren, der raserede børnehjemmet, lever stadig.
Måske ved han, hvad der blev af Nihad og de andre.
Det er jo en evighed siden.
De må forstå, -
- at man på den tid gengældte ondt med ondt med nådesløs logik.
Som var det et regnestykke.
En krigsherre må af alle mennesker have en god hukommelse.
Han skal nok kunne huske det.
Wallat Chamseddine. Det er hans navn.
Hvor kan vi finde ham?
Ham finder man ikke. Han finder jer.
Vi kan gøre et forsøg.
Kan De lide te, hr. Marwan?
Nu er det din tur.
De skal begive Dem til flygtningelejren i Deressa.
Der skal De drikke te. Vent på, at nogen inviterer Dem til te.
Fortæl dem, at De er søn af kvinden, der synger, og søger Nihad fra maj.
De må ikke rejse alene.
Jeg finder en, der kan tage med Dem.
Velkommen til Deressa.
- Ved du, hvor vi skal hen? - Ingen anelse.
Hvordan står det til?
- Du er jo blevet en voksen mand. - Jeg har uddannet mig til ingeniør.
Jeg kan ikke finde arbejde, så lige nu kører jeg taxi.
Hvad fører dig hertil?
Jeg har nogle udlændinge med, som bad om at blive kørt hertil.
Velkommen. Kom med.
- Ellers tak, vi har travlt. - Jeg insisterer. Kom med.
Han har inviteret os til te.
Han spørger, hvorfor I er kommet til Deressa.
For at finde en, der hedder Nihad fra maj.
Han kender ham ikke.
Han spørger, hvad I hedder.
Min mor kommer fra landsbyen Der Om i sydprovinsen.
Min mor er kvinden, der synger.
Så har vi gjort det.
Vente på hvad?
- Sarwan Marwan? - Ja.
Vi kommer for at tilbyde vores hjælp.
Du er tilbage om en time.
- Må jeg sige det til min søster? - Nej. Det tager kun en time.
Det er et løfte.
Jeg skal lige have en skjorte på.
- Han ringer. - Det gør ikke noget.
Allerede? De kan roligt tage med dem.
Det var det, jeg sagde. Én gnist kan sætte en eksplosion i gang.
Du hjalp os. Nu er det vores tur til at hjælpe dig.
Du skal ud af landet. Det er mindre kompliceret.
Vi skaffer dig arbejde og et sted at bo.
Du har fortjent et bedre liv.
Vi har mange forbindelser i Amerika.
Du skal tage dine børn med. De er i live. Tag dem med.
Dine børn vil være dig en hjælp. Det vil du opdage.
Det kan I ikke forlange af mig.
Dine børn er vores børn. Din familie er vores familie.
Stol på mig.
Jeg skal nok hjælpe dig. Jeg vil altid være der -
- for dig og dine børn.
Goddag, Sarwan.
Du må undskylde omstændighederne, men det er for at beskytte dig.
Jeg bliver kaldt Wallat Chamseddine.
Fortæl mig så, -
- hvad kan jeg hjælpe dig med, Sarwan Marwan?
Har du kendt min mor?
Man kan sige, hun arbejdede for mig.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg leder efter en mand, der hedder Nihad fra maj.
Hvorfor leder du efter Nihad fra maj?
Han er min bror. Min mor har bedt mig finde ham.
Hvorfra ved du, at Nihad fra maj er søn af Nawal Marwan?
Min bror blev anbragt på børnehjemmet i Kfar Khout.
Vi fandt oplysningerne i stedets register.
Datoer og det hele stemte. Nihad fra maj er min bror.
Mine kammerater og jeg angreb de kristne i Kfar Khout...
...som hævn for drabene på vores brødre i flygtningelejrene.
Der lå et børnehjem i Kfar Khout.
Jeg skånede børnene, og vi tog dem med.
Nihad var blandt dem.
Vi trænede dem og gjorde dem klar til at kæmpe vores sag.
Nihad havde talent. Han var noget særligt.
Han blev hurtigt en fremragende skarpskytte.
Men...
...han ønskede at finde sin mor.
Han ledte i månedsvis.
Jeg ved ikke, hvad han så eller hørte...
...men han blev...
...besat af krigen.
Han opsøgte mig igen. Han ville dø som martyr.
For så ville hans mor se billedet af ham på mure over hele landet.
Men jeg afviste ham.
Han tog tilbage til Daresh.
Han ernærede sig som snigskytte, den farligste i hele provinsen.
En dræbermaskine. Han skød på hvem som helst.
Så kom fjendens invasion.
Og en morgenstund -
- fangede de Nihad.
Han havde dræbt syv soldater.
Men de slog ham ikke ihjel. De oplærte ham -
- og sendte ham til Kfar Ryat-fængslet.
- Kom han i fængsel? - Ja.
Som torturbøddel.
- Arbejdede han sammen med min far? - Nej.
Han arbejdede ikke sammen med Abou Tarek, din far.
Er der noget i vejen?
En plus en -
- giver to.
Hvabehar?
En plus en giver to.
Det kan aldrig give en.
Du har jo feber.
Jeanne...
En plus en, kan det give en?
- Der er en ledig stol. - Den kan du tage.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Undskyld.
Da han blev torturbøddel, -
- skiftede din bror navn.
Han blev til Abou Tarek.
Nihad fra maj er Abou Tarek.
Vi ved, han bor i Canada under en ny identitet.
Nihad Harmann!
Nihad Harmanni?
Ja.
Det er til dig.
TIL FADEREN
Jeg skælver, mens jeg skriver dette.
Jeg genkendte dig.
Du genkendte ikke mig. Det er et mirakel.
Jeg er din nummer 72.
Du vil få overrakt disse breve af vores børn.
Du vil ikke kunne kende dem, -
- for de er smukke. Men de ved, hvem du er.
Gennem dem vil jeg fortælle dig, at du stadig lever.
Men snart vil du blive tavs. Det ved jeg.
Alle bliver tavse, når sandheden åbenbares.
Underskrevet -
- hore nummer 72.
Jeg henvender mig til sønnen, -
- ikke til torturbødlen.
Hvad der end sker, vil jeg altid elske dig.
Det løfte gav jeg dig, da du blev født, min søn.
Hvad der end sker, vil jeg altid elske dig.
Jeg har ledt efter dig hele mit liv.
Nu har jeg fundet dig.
Du kunne ikke kende mig.
Du har en tatovering på din højre hæl.
Jeg fik øje på den. Jeg genkendte dig.
Og jeg synes, du er smuk.
Jeg omslutter dig med uendelig ømhed, min elskede dreng.
Find trøst i det, -
- for intet er smukkere end at høre sammen.
Du er født af kærlighed.
Derfor er din bror og din søster ligeledes født af kærlighed.
Intet er smukkere end at høre sammen.
Din mor, Nawal Marwan, -
- fange nummer 72.
"Når konvolutterne er blevet leveret, vil I få overrakt et brev.
Stilheden vil blive brudt, og et løfte indfriet.
Da kan I sætte en sten på min grav -
- og indgravere mit navn på den i solskinnet."
Mine elskede børn.
Hvornår begynder jeres historie?
Da I blev født?
I så fald begynder den med rædsel.
Da jeres far blev født?
I så fald begynder den med en stor kærlighedsfortælling.
Jeg siger, jeres historie begynder med et løfte.
Et løfte om at bryde vredens onde cirkel.
Gennem jer har jeg i dag indfriet det løfte.
Cirklen er brudt.
Endelig kan jeg tage mig tid til at give jer omsorg, -
- til at trøste jer med en vuggevise.
Intet er smukkere end at høre sammen.
Jeg elsker jer.
Jeres mor, -
- Nawal.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2011