Godt å se dere.
Denne veien.
TVILLINGENE
"Testamente etter fru NaWal Marwan.
Åpningen av testamentet foregår i nærvær av hennes to barn, -
- Simon Marwan og Jeanne Marwan.
I henhold til fru NaWal Marwans ønsker og rettigheter...
...utpekes notarius Jean Lebel til bobestyrer."
Det var deres mors avgjørelse.
Jeg var imot det selv, men hun insisterte.
Forstår dere...
...deres mor var mer enn en medarbeider for meg.
Min salig kone og jeg anså dere som vår familie, så...
...derfor kunne jeg ikke avslå.
"Mitt bo skal fordeles mellom tvillingene Jeanne og Simon.
Pengene fordeles likt, og eiendelene kan de gjøre med som de vil.
Begravelse.
Til notarius Jean Lebel:
Jeg vil begraves uten kiste, -
- naken og uvelsignet, -
- på magen med ansiktet vekk fra verden.
Stein og gravskrift.
Jeg ønsker ingen gravstein, og navnet skal ikke inngraveres noen steder.
Den fortjener ingen gravskrift, som ikke holder sine løfter.
Til Jeanne og Simon:
Barndommen er en kniv man får stukket i strupen.
Den er vanskelig å fjerne igjen.
Jeanne, notarius vil gi deg en konvolutt.
Konvolutten er til faren deres.
Finn ham, og gi den til ham.
Simon, notarius vil gi deg en konvolutt."
Jeg har hørt nok.
Jeg har ikke lest ferdig.
Fortsett.
"Simon, notarius vil gi deg en konvolutt.
Konvolutten er til broren deres.
Finn ham, og gi den til ham."
TIL SØNNEN
"Når konvoluttene er levert, vil dere få overrakt et brev.
Stilheten vil bli brutt, -
- og et løfte innfridd.
Da kan dere sette stein på graven og inngravere navnet mitt på den -
- i solskinnet."
Jeg innrømmer at det er litt uvanlig.
- Skal vi skrive under på noe? - Nei, ikke i dag.
Okay.
Takk, Jean.
- La oss gå. - Vent.
Du kjenner historien til far.
Du vet vi ikke har noen bror. Hvorfor lot du henne skrive det der?
Jeg forstår reaksjonen deres. Dette er høyst overraskende.
La være å spille med. Det der kan jo ikke stemme.
Sånt finner man ikke bare på, Simon. Ikke i et testamente.
Det er den her også.
Deres mor har etterlatt seg noe helt...
Det er nok best å sove på det.
Vi kan snakkes.
Jeg venter utenfor. Takk, Jean.
Sett deg ned, Simon.
Hør her, Jean.
Sekretæren din likte å arbeide for deg.
Da gjorde hun en ting i livet riktig.
Men sekretæren din var også moren min.
Og det arbeidet skjøttet hun ikke så godt.
Begrav sekretæren din som du vil, men jeg begraver min mor vanlig.
For en gangs skyld skal noe være vanlig i livet hennes.
Det er ikke noe å diskutere.
Ta dere god tid. Kom tilbake når Simon har roet seg litt ned.
Jeg vet det er nokså uvanlig, men...
...moren din var ikke gal, Jeanne.
Vi er plutselig blitt en stor familie.
Har hun noen gang snakket om en hund? Store familier har hund.
Må vi finne den også?
Hun er syk i hodet.
- Jeg skal avtale det med Jean. - Avtale hva?
En normal begravelse.
Først tar vi oss av henne, så tar vi oss av deg.
Hvor skal du?
- Begrav henne som du vil. - Gi deg.
Du har dårlig samvittighet fordi du ikke var der da hun døde, -
- eller da ulykken skjedde. Du har dårlig samvittighet for alt.
Min samvittighet er ren.
- Fatter du hva vi nettopp har hørt? - Det er slutt. Hun har fått fred.
Fy faen så fredfylt jeg føler meg!
Jeg har sluttet fred med det.
Ja, det kan jeg se.
Den matematikken dere har studert hittil, -
- har søkt å gi entydige og endelige svar -
- på entydige og endelige problemer.
Dere skal nå begi dere ut på et helt nytt eventyr.
Dere vil møte uløselige problemer, -
- som vil føre til andre, like uløselige problemer.
Dere vil få høre at det målet dere streber mot, er uoppnåelig.
Og dere vil ikke kunne si noe til deres forsvar, -
- for problemene vil være rystende komplekse.
Velkommen til ren matematikk -
- og ensomhetens rike.
La meg presentere min assistent, frøken Jeanne Marwan.
Heisan.
Vi begynner med Collatz-formodningen.
Hva sier din intuisjon deg?
Din intuisjon er alltid riktig.
Det er derfor du har potensiale til å bli en sann matematiker.
Men det der trenger du hjelp til.
Har du familie der nede?
- Noen kjente? - Det er latterlig, Niv.
Du har nettopp fått vite a) at faren din lever, -
- og b) at du har enda en bror.
Det som er latterlig, er å tvile på det uunngåelige.
Du er nødt til å få visshet, -
- ellers vil du aldri få fred i sinnet.
Og uten fred i sinnet, ingen ren matematikk.
Du trenger et sted å starte.
Far døde i krigen. I Daresh.
Det er likningens ukjente variabel. Den begynner man aldri med.
Mor kom fra Deir Om, en landsby i Fouad.
Hun studerte fransk på universitetet i Daresh.
Hvis hun har studert, er det håp.
Said Haidar.
Du skal oppsøke Said Haidar.
Han er en venn som underviser i Daresh. Han kan du stole på.
Mor? Er det noe i veien?
Hva gjør du?
Mor? Er alt i orden?
Unnskyld, du sitter på håndkleet mitt.
Mor?
Hva har skjedd?
Hvor er Jeanne?
Mor?
- Har hun migrene? - Nei.
- Amnesi? - Nei.
- Balanseforstyrrelser? - Nei.
Virker hun fraværende av og til?
Hun er alltid fraværende.
Nei, hun har ikke virket fraværende.
Kom, Wahab.
Slipp søsteren min.
Hvor skal du hen, din flyktningeunge?
- La være, Nicolas! - Stikk hjem der du kom fra.
Vi finner leirene deres og slakter dere!
- Få den. Jeg vil gjøre det. - Det er min plikt!
Du har brakt skam over familien.
Nå er det nok!
Kom dere hjem! Dra hjem!
Vekk med dere!
Hva er det du har gjort?
Du har ydmyket oss, vanæret slektens navn!
Ved Gud, hvorfor har du kastet oss ut i mørket?
Hvorfor har du gjort dette mot meg?
Hva skal jeg gjøre med deg? Drepe deg?
Jeg er gravid, bestemor.
Mørket lukker seg om oss! Hvorfor? Hvorfor har du gjort dette mot oss?
Skal jeg drepe deg? Hva skal jeg gjøre med deg?
Spis noe.
Du må spise hvis barnet ditt skal være sunt og friskt.
Hør godt etter.
Du har ingen fremtid her.
Jeg skal hjelpe deg etter fødselen.
Du skal reise vekk.
Du kan bo hos din onkel Charbel i byen.
Der skal du gå på skole.
Du skal lære å lese, å tenke, å unnslippe all elendigheten.
Lov meg det, så skal jeg hjelpe deg.
Lov meg at du vil gå på skole.
Det lover jeg deg, bestemor.
Det lover jeg deg.
Se godt på moren din, så du kan gjenkjenne henne.
Jeg skal finne deg igjen en dag. Det lover jeg deg, skatt.
- Vær forsiktig. - Ikke vær redd.
Kom, nå må du dra.
Jeg ser fryktelige tider i vente.
En dag finner jeg deg, gutten min.
Jeg har mottatt beskjeden fra min venn Niv Cohen, -
- men jeg kan ikke hjelpe deg. Ser du, den gang -
- underviste jeg i matematikkens historie i Paris.
Nærmere bestemt den perioden -
- da Leonhard Euler, selv om han var blind, klarte -
- å formulere den første formelle matematiske løsningen -
- på problemet Königsbergs syv broer.
Han trosset Diderot ved hoffet ved å utbryte:
"Min herre, -
- (a+b)n/n = x.
Ergo fins Gud!"
Niv, Niv, Niv.
God dag. Snakker du fransk?
Ja. Kan jeg hjelpe?
Ja, jeg leter etter noen som kanskje kjenner denne kvinnen.
Hun studerte her for omkring 35 år siden.
Tuller du? Den gang var jeg ikke født engang.
Det er ikke fleip. Du må kjenne noen som kan hjelpe meg.
Jeg har reist langt.
Hun heter NaWal Marwan.
Det er snilt av deg.
Jeg prøver bare å bli kvitt deg.
Najat, det er meg. Skal du slå ihjel litt tid?
Hun ser kjent ut.
Det er mulig hun arbeidet i skoleavisen.
Det er lenge siden.
De som reiste, fikk ny identitet.
Men det er slående.
Bildet av moren din ble tatt i Kfar Ryat.
Se her.
Det er Kfar Ryats symbol.
Det er et fengsel i syd provinsen.
- Kjenner du ikke Kfar Ryat? - Nei.
Da er du helt sikkert ikke herfra.
Du kjenner ikke syd provinsen.
"Hvis det internasjonale samfunn...
...ikke griper inn øyeblikkelig...
...vil flyktningene...
...som sitter stuet sammen i leirer langs grensen..."
Nå er hun her.
Vi studenter er mot nasjonalistene som vil utvise flyktningene.
Nasjonalistene støtter den kristne høyrefløyen som truer flyktningene.
Flyktningene er bevæpnet nå...
...og har støtte blant de fleste muslimer her i landet.
Men... du er jo kristen selv.
Vi kjemper for fred. Det handler ikke om religion.
NaWal!
De har stengt universitetet. Nasjonalistene har sperret området.
NaWal! NaWal, kom tilbake!
Bli her!
Onkel Charbel! De har stengt universitetet!
Det blir kamp.
Bli heller her hos meg.
Det blir skutt.
- Da er det mat, jenter. - De angriper universitetet.
Man må da ha mat for det.
Kristne landsbyer i syd provinsen er blitt angrepet.
Gud stå oss bi.
Det er derfor universitetet stengte. Snart bryter opptøyene ut her også.
Vi drar opp i fjellet til situasjonen har roet seg ned.
- Hvor lenge skal vi være der? - Vi drar i morgen.
Resten av familien er der oppe alt.
Hva med skolen?
Skolene blir stengt uansett. Gudene må vite hvor lenge.
Hva med avisen?
Ingen fare. Den overlever nok uten oss en stund.
Ideer består bare så lenge vi forsvarer dem.
Nettopp, Rafqa.
Nettopp.
Det er bare to barnehjem i området. Jeg følger etter dere til fots.
Du kan da ikke dra dit nå.
- Du lovte bestemor... - Du hørte faren din selv.
Angriper de flyktningeleirene, står hele landet i flammer.
Det er slutt med å gå på skolen.
Jeg tenker på ham hver eneste dag. Han er barnet mitt.
Jeg vil finne ham.
- Jeg henter vann hos Shadia. - Da må det gå fort, NaWal.
- Navn? - NaWal.
- Hva mer? - NaWal Marwan.
- Hvor skal du? - Til syd provinsen.
- Hvorfor? - Jeg skal ned til min mann.
Wahab...
Har barnehjemmet alltid bare vært for piker?
Guttene ble flyttet til Kfar Khout for tre år siden.
Bli heller med oss. Kfar Khout ble angrepet i går.
Jeg leter etter barnehjemmet. Vet du hvor det ligger?
Der.
Barna! Hvor er barna?
Spør en av de som var der.
Muslimene i landsbyen har flyktet til leiren i Deressa.
De frykter hevnaksjoner.
Kanskje barna ble med dem.
Chamseddine og hans folk drepte alle de kristne for å hevne flyktningene.
Kanskje barna er i Deressa.
Kjører du til Deressa?
Jeg er kristen! Jeg er kristen!
Datteren min! Datteren min!
SYDPROVINSEN
Simon, det er meg. Jeg står i mors landsby og skulle ønske du var her.
Hør her.
Unnskyld, jeg forstår ikke språket.
Souha?
Jeg har jo sagt du skal holde deg vekk!
God dag.
Souha?
Du og Ahmed er kjærester, du og Ahmed er kjærester...
Du og Ahmed er kjærester!
Hold u opp u å si det der!
God dag. Kan jeg gjøre noe for deg?
God dag.
"Er det noen her som snakker fransk eller engelsk?"
Hvor er Samia?
God dag.
Jeanne.
Mange takk.
- Snakker du fransk? - Ja. Hei.
Hei.
Jeg heter Samia.
Jeg heter Jeanne Marwan. Takk for hjelpen.
Det er mange her som heter Marwan.
Er det det?
Jeg er fra Canada.
Jeg leter etter Souha.
Souha, det er henne. Hun er oldemoren min.
Det var grønnsakhandleren som ga meg navnet ditt.
Jeg leter etter far. Han heter Wahab.
Mor het NaWal Marwan.
Hun er født her.
- Vi kjenner henne ikke. - Jo, det gjør vi da.
Moren hennes er en skamplett!
Familien Marwan ble brakt i vanære.
Det var da krigen brøt ut.
Jeg leter etter Wahab.
Hun kjenner ikke noen Wahab.
Jeg kan ikke hjelpe deg. Beklager, men jeg er trett.
Hvis du er datter av NaWal Marwan...
...så er du ikke velkommen her.
Dra hjem der du kom fra.
Du leter etter faren din, -
- men du aner ikke hvem moren din er.
Jeg kom til Deressa-leiren etter massakren.
Alt var brent ned.
Jeg lette etter min sønn i det blodige gjørmen.
Jeg vil aldri glemme det jeg så og hørte.
Du sier du er vår fiendes fiende.
Det gjør deg ikke til vår venn.
Hvorfor skulle Chamseddine stole på deg?
Min sønns far var selv flyktning. Min sønn ble fortært av krigen.
Jeg har ikke noe igjen å miste.
Jeg har bare hatet til nasjonalistene.
Det var ikke det du skrev i Charbels avis.
Min onkel Charbel mente hans ord kunne skape grobunn for fred.
Jeg trodde på ham.
Men livet har lært meg noe annet.
Hva vil du nå?
Lære fienden det livet har lært meg.
Nydelig.
Du har bare glemt noe her.
Går det fremover med fransken?
Jeg er blitt mye godere, far.
Komparativ av "god" er "bedre", skatt.
Min sønn skal lære fremmedspråk.
Han skal kunne klare seg uten tolk.
- Det er NaWal. - Hel, Nawal. Det er Nouchlne.
God aften, Nouchine. Hvordan har moren din det?
Hun har det bra. I morgen klokken 10.
Da sier vi i morgen.
- Hei, skjønne. - God morgen.
- Skal vi gjøre noe på torsdag? - Nei.
- Fredag? - Nei.
- Lørdag? - Nei.
- Vi er veldig tålmodige. - Det er jeg også.
Husk at "kompromiss" staves med s.
Megge.
Kfar Ryat-fengselet er ofte blitt fordømt av Amnesty Internasjonal.
Her er kvinnenes avdeling.
Her er cellene større. Noen fanger satt her i opptil 15 år.
- Når ble det oppført? - Etter massakrene.
Da krigen nettopp hadde brutt ut. Her satt 600 politiske fanger.
Bare gå inn, så kan jeg ta et bilde.
Kjenner du henne?
Nei.
Bildet er tatt her.
Jeg kjenner henne ikke. Det er jo lenge siden.
Kjenner du noen som arbeidet her da?
Hallo?
God dag.
Jeg leter etter Fahim Harrsa.
Det er meg.
Jeg er vaktmester her på skolen.
- Hva gjorde du før? - Før?
Det var før jeg ble vaktmester, -
- og jeg har vært vaktmester veldig lenge.
Kjenner du denne kvinnen?
Hun satt i Kfar Ryat.
Jeg er vaktmester. Mer har jeg ikke å si.
Jeg leter etter noen som har kjent henne.
Noen som kan fortelle meg om henne.
Hun er moren min.
Hun er kvinnen som synger. Nummer 72.
Hun drepte lederen i den høyreorienterte kristne militsen.
For det fikk hun betale dyrt.
Veldig, veldig dyrt. 15 år.
"Kvinnen som synger." Hun sang hele tiden.
Er du sikker på at det er henne?
Jeg var vokteren hennes i 13 år.
Har du noen gang holdt vakt over noen i 13 år?
De gjorde alt de kunne for å knekke henne.
Hun sto rank til det siste -
- og trosset dem.
Jeg har aldri sett maken. Hun kunne ikke knekkes.
De var rasende.
- Så sendte de Abou Tarek. - Hvem er han?
Abou Tarek...
Du må forstå at noen ganger er det best ikke å vite alt.
Jeg lever med det uansett. Fortell videre.
Abou Tarek...
Abou Tarek var torturbøddel.
Han voldtok henne igjen og igjen -
- for å knekke henne før løslatelsen -
- og få henne til å slutte å synge.
Det endte med -
- at hun ble gravid.
Sånn gikk det. Jeg glemmer det aldri.
Nummer 72. Besvangret av Abou Tarek.
De ventet -
- til hun fødte i fengslet. Så løslot de henne.
Hva med barnet? Så du barnet?
Det var en lege som kom fra tid til annen.
Han gikk visstnok fra forstanden.
Andre sier han har en restaurant i Tel Aviv.
Men det er noe sludder. Han gikk enten fra forstanden eller døde.
Sykepleieren, henne kjenner jeg. Hun bor i Daresh.
I Daresh.
Hør etter, Simon. Hold kjeft.
Mor satt i fengsel. Simon, mor...
Mor ble voldtatt.
Hun fødte broren vår i fengslet.
Jeg trenger deg.
KVINNEN SOM SYNGER
Her er alle notarius Amyotts saker. Fra 1868 til 1892.
Hans sønn Edouard drev kontoret videre til 1925.
Min bestefar Charles. Min far, Henri.
Og jeg.
Her stopper det, for jeg er den siste av slekten Lebel.
La meg vise deg testamentet etter en mann...
...som levde adskillige liv.
Det viste seg at han hadde tre koner på en gang. En her, en i Miami -
- og en i Honduras, der han gjorde forretninger.
Og her...
...er det ikke tre barn innblandet, men åtte. Det var en rar sak.
Se her.
Døden avslutter aldri en sak. Den etterlater seg alltid spor.
Vil dere finne broren deres, må dere forske i deres mors fortid.
Jeg vil bare finne søsteren min. Ikke noe annet.
Den er jeg med på. Jeg skal bare avslutte et par ting.
Pakk sakene dine, så drar vi.
Passet mitt!
"Vi"?
Har du ikke gjort nok?
Akkurat. Jeg kan ikke bakke ut nå.
Ikke vær så barnslig, Simon.
Jeg vet du trenger meg.
- Når hun er funnet, drar vi hjem. - Æresord.
Og en notars æresord, hr. Marwan, -
- er en hellig ed.
La meg høre deg synge nå.
Sånn, sånn.
Nå kommer barnet. Jeg kan se hodet.
Press.
Fortsett, vennen. Press.
Der kom den første ut.
Slapp av litt nå. Slapp av.
Jeg er stolt av deg.
Gjør deg klar til nummer to.
Vent. Gi meg den.
Hva vil du?
Du kastet dem i elven, som du pleier.
- Det er risikabelt. - Nei.
Du gjorde din plikt. Du kastet dem i elven.
Jeg skal nok ta meg av dem. De er barn av kvinnen som synger.
Vårt land har blitt andre lands slagmark.
Gid de hadde hatt notarer på Noas tid, -
- da behøvde vi bare å grave frem eiendomsskjøtene.
"Dette her er deres, og dette er deres..."
"Her er det hevd." Og alle ville vært fornøyd.
Notarene oppsto først for tusen år siden.
Det er det som er galt. Vi skulle ha vært med fra starten.
- Enda engang takk for hjelpen. - Ingen årsak, kjære kollega.
Jeg har skaffet opplysningene du ba om i e-posten.
Simon, mappen min ligger der borte. Vær så snill å gi den til Lebel.
Takk, men jeg har jetlag, så det må nok vente.
Faren er ikke så liketil. Det foreligger ingen dødsattest.
- Hva broren angår... - Hva er det dere snakker om?
Jeg ba om hjelp, Simon.
Notarius Maddad har vært så vennlig å bistå meg.
Jeg har jo sagt vi bare er her for å finne Jeanne.
Søsteren din er den i familien som er lettest å finne.
Jeg er kjempeglad for at du kom.
Det er jeg også.
Det er sykepleieren som hjalp mor under fødselen i fengslet.
Vi kan besøke henne i dag.
Jeanne, nå holder du opp.
Bare klapp igjen, og bli med meg.
Det er din oppgave å finne broren vår.
Om ikke for hennes eller din skyld, så gjør det for min!
Hun ligger på sykehuset.
- Jeg er glad for at du er her. - Det er jeg også, min venn.
Hvis hun sover, må dere komme igjen senere.
Fru Maika?
God dag. Takk for at vi får besøke deg.
Det dreier seg om en du har kjent. Kjenner du NaWal Marwan?
Sarwan? Janaan?
Har du arbeidet som sykepleier i Kfar Ryat-fengslet?
Hun sier hun har kjent moren deres.
Hjalp du mor å føde i fengselet?
Vi leter etter det barnet hun fødte i fengslet.
Kan du hjelpe oss?
Hun arbeidet i Kfar Ryat-fengslet.
Og hun hjalp til ved fødselen.
Hun tok seg av barna.
Og gjenforente dem med kvinnen som synger, da hun ble løslatt.
- Sarwan! Janaan! - NaWal Marwan fikk tvillinger.
Har du virkelig kjent kvinnen som synger?
Du aner ikke hva det betyr for meg.
NaWal Marwan arbeidet for meg i 18 år som sekretær.
Min kone og jeg var veldig glade i henne og barna hennes.
Men nå har det vist seg at jeg slett ikke kjente henne.
- Klar? - Klar.
Notarius Maddad har gjort mye for å finne broren og faren deres.
Hva faren, Abou Tarek, angår, foreligger det ingen dødsattest.
Mange i dette landet har forsvunnet.
Det er mulig han dro til utlandet. Det gjorde folk som ham ofte.
De enten døde eller flyktet. Det vil vise seg.
Kanskje det er best sånn.
Hva broren angår...
Klienten din, NaWal Marwan, stammer fra landsbyen Deir Om.
Hun overlot barnet til en jordmor ved navn Elham.
Hun plasserte gutten på barnehjemmet i Kfar Khout -
- i mai 1970.
Registeret var vanskelig å finne. Mange journaler gikk tapt i krigen.
Men jeg klarte å finne registeret.
En nonneorden bevarte det og donerte det -
- til Nasjonalarkivet.
I mai 1970 -
- kom jordmoren Elham fra Deir Om med et guttebarn til adopsjon.
Den eneste gutten som kom til barnehjemmet den måneden.
Se her. Han står oppført under fornavnet Nihad.
Datoene stemmer.
Det er ham.
Det er broren deres. Nihad.
"Barnehjemmet i Kfar Khout. Nihad fra mai."
Det var det han het i registret. "Nihad fra mai måned."
Ankomstmåneden ble brukt som midlertidig etternavn.
Ingen adopterte på den tiden. Krigen hadde nettopp brutt ut.
Fire år senere ble barnehjemmet lagt i ruiner.
Bare de som raserte barnehjemmet, vet hvor det ble av barna.
Mellom oss sagt og med alt det som skjedde i området, -
- så er det ikke mye håp.
Han er sikkert også død.
Jeg sier ikke at han er død. Vi har bare tapt sporet.
De er døde begge to.
La oss bare åpne de brevene.
Det kan jeg ikke tillate. De er ukrenkelige.
Det ville være et overgrep.
Men det ligger jo til familien.
Unnskyld.
Det er fins fortsatt en mulighet, -
- men den er noe vidtgående.
Krigsherren som raserte barnehjemmet, lever fortsatt.
Kanskje han vet hvor det ble av Nihad og de andre.
Det er jo en evighet siden.
Man må forstå -
- at de den gang gjengjeldte vondt med vondt med nådeløs logikk.
Som et regnestykke.
En krigsherre, av alle mennesker, må ha god hukommelse.
Han kan nok huske det.
Wallat Chamseddine. Det er det han heter.
Hvor kan vi finne ham?
Man finner ikke ham. Han finner dere.
Vi kan gjøre et forsøk.
Liker du te, hr. Marwan?
Nå er det din tur.
Du skal dra til flyktningeleiren I Deressa.
Der skal du drikke te. Vent på at noen Inviterer deg på te.
Fortell at du er sønn av kvinnen som synger, og søker Nlhad fra mal.
Ikke reis alene.
Jeg finner en som kan bli med.
Velkommen til Deressa.
- Vet du hvor vi skal? - Ingen anelse.
Hvordan står det til?
- Du er jo blitt en voksen mann. - Jeg har utdannet meg til ingeniør.
Jeg finner ikke jobb, så akkurat nå kjører jeg taxi.
Hva fører deg hit?
Jeg har med noen utlendinger som ba om å bli kjørt hit.
Velkommen. Bli med.
- Ellers tak, men vi har det travelt. - Jeg insisterer. Bli med.
Han har invitert oss på te.
Han spør hvorfor dere er kommet til Deressa.
For å finne en som heter Nihad fra mai.
Han kjenner ham ikke.
Han spør hva dere heter.
Min mor kommer fra landsbyen Deir Om i syd provinsen.
Min mor er kvinnen som synger.
Nå har vi gjort det.
Vente på hva?
- Sarwan Marwan? - Ja.
Vi kommer for å tilby hjelp.
Du er tilbake om en time.
- Kan jeg si fra til min søster? - Nei. Det tar bare en time.
Det er et løfte.
Jeg skal bare ta på en skjorte.
- Han ringer. - Det gjør ikke noe.
Alt? Du kan trygt bli med dem.
Det var det jeg sa. En gnist kan utløse en eksplosjon.
Du hjalp oss. Nå er det vår tur til å hjelpe deg.
Du skal ut av landet. Det er mindre komplisert.
Vi skaffer deg arbeid og et sted å bo.
Du har fortjent et bedre liv.
Vi har mange forbindelser i Amerika.
Du tar med deg barna dine. De lever. Ta dem med.
Barna dine vil være til hjelp. Det vil du oppdage.
Det kan dere ikke forlange av meg.
Dine barn er vår barn. Din familie er vår familie.
Stol på meg.
Jeg skal hjelpe deg. Jeg vil alltid stille opp -
- for deg og barna dine.
God dag, Sarwan.
Unnskyld omstendighetene, men det er for å beskytte deg.
Jeg blir kalt Wallat Chamseddine.
Fortell meg nå -
- hva kan jeg hjelpe deg med, Sarwan Marwan?
Har du kjent min mor?
Man kan si hun arbeidet for meg.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg leter etter en mann som heter Nihad fra mai.
Hvorfor leter du etter Nihad fra mai?
Han er broren min. Mor har bedt meg finne ham.
Hvordan vet du at Nihad fra mai er sønn av NaWal Marwan?
Min bror ble plassert på barnehjemmet i Kfar Khout.
Vi fant opplysningene i arkivene derfra.
Datoer og alt stemte. Nihad fra mai er min bror.
Mine kamerater og jeg angrep de kristne i Kfar Khout...
...som hevn for drapene på vår brødre i flyktningeleirene.
Det lå et barnehjem i Kfar Khout.
Jeg skånte barna, og vi tok dem med.
Nihad var blant dem.
Vi trente dem og gjorde dem klar til å kjempe for vår sak.
Nihad hadde talent. Han var helt spesiell.
Han ble fort en fremragende skarpskytter.
Men...
...han ville finne sin mor.
Han lette i månedsvis.
Jeg vet ikke hva han så eller hørte...
...men han ble...
...besatt av krigen.
Han oppsøkte meg igjen. Han ville dø som martyr.
For da ville moren se bildet av ham på murer over hele landet.
Men jeg avviste ham.
Han dro tilbake til Daresh.
Han levde som snikskytter, den farligste i hele provinsen.
En drapsmaskin. Han skjøt på hvem som helst.
Så kom fiendens invasjon.
Og en morgenstund -
- fanget de Nihad.
Han hadde drept syv soldater.
Men de drepte ham ikke. De lærte ham opp -
- og sendte ham til Kfar Ryat-fengslet.
- Kom han i fengsel? - Ja.
Som torturbøddel.
- Arbeidet han med min far? - Nei.
Han arbeidet ikke sammen med Abou Tarek, din far.
Er det noe i veien?
En pluss en -
- gir to.
Hva for noe?
En pluss en gir to.
Det kan aldri bli en.
Du har jo feber.
Jeanne...
En pluss en, kan det bli en?
- Det er en ledig stol. - Den kan du ta.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Unnskyld.
Da han ble torturbøddel, -
- tok din bror et nytt navn.
Han ble til Abou Tarek.
Nlhad fra mal er Abou Tarek.
VI vet han bor I Canada under en ny Identitet.
Nlhad Harmannl.
Nihad Harmanni?
Ja.
Det er til deg.
TIL FAREN
Jeg skjelver mens jeg skriver dette.
Jeg gjenkjente deg.
Du gjenkjente ikke meg. Det er et mirakel.
Jeg er din nummer 72.
Du vil få overrakt disse brevene av barna våre.
Du kan ikke kjenne dem igjen, -
- for de er vakre. Men de vet hvem du er.
Gjennom dem vil jeg fortelle deg at du lever ennå.
Men snart vil du bli taus. Det vet jeg.
Alle blir tause når sannheten blir åpenbart.
Underskrevet -
- hore nummer 72.
Jeg henvender meg til sønnen, -
- Ikke til torturbøddelen.
Hva som enn skjer, vil jeg alltid elske deg.
Det løfte ga jeg deg da du ble født, min sønn.
Hva som enn skjer, vil jeg alltid elske deg.
Jeg har lett etter deg hele mitt liv.
Nå har jeg funnet deg.
Du kunne ikke kjenne meg igjen.
Du har en tatovering på din høyre hæl.
Jeg fikk øye på den. Jeg gjenkjente deg.
Og jeg syns du er pen.
Jeg omslutter deg med uendelig ømhet, min elskede gutt.
Finn trøst I det, -
- for ikke noe er finere enn å høre sammen.
Du er født av kjærlighet.
Derfor er din bror og din søster også født av kjærlighet.
Ikke noe er finere enn å høre sammen.
Moren din, Nawal Marwan, -
- fange nummer 72.
"Når konvoluttene er blitt levert, vil dere få overrakt et brev.
Stilheten vil bli brutt, og et løfte innfridd.
Da kan dere sette stein på min grav -
- og inngravere navnet mitt på den i solskinnet."
Mine elskede barn.
Når begynner historien deres?
Da dere ble født?
I så fall begynner den med redsel.
Da faren deres ble født?
I så fall begynner den med en stor kjærlighetsfortelling.
Jeg sier historien deres begynner med et løfte.
Et løfte om å bryte vredens onde sirkel.
Gjennom dere har jeg i dag Innfridd det løftet.
Sirkelen er brutt.
Endelig kan jeg ta meg tid til å gi dere omsorg, -
- til å trøste dere med en voggevise.
Ikke noe er finere enn å høre sammen.
Jeg elsker dere.
Deres mor, -
- Nawal.