Це гормональне.
Зазвичай я не раджуся в таких речах, але, сам розумієш, - ці жіночі справи.
А що саме вона зробила? Дитячі бар'єри в дверних отворах?
Чувак, обмежувачі на висувних ящиках!
Ми ще навіть не знаємо, чи вийде у нас завагітніти.
Вона прикрутила ці маленькі замочки, із-за яких ящики не відкриваються.
Зовсім?
Ні, вони висуваються на пару сантиметрів, а потім потрібно туди палець засовувати.
- Кошмар. - Рано чи пізно це довелося б зробити.
Набагато пізніше! Вона вже верхні шафки зробила.
Коли дитина зможе до них дотягнутися, йому вже тридцатник стукне. Якщо він взагалі у нас буде.
Така турбота для неї природна.
Навіть не... Це в тобі жінка говорить.
Гаразд. Хто б говорив.
Та кинь. Це погана прикмета.
Це гарантує, що ми не завагітніємо.
І мені доводиться хвилин двадцять напружуватись, щоб пляшку пива дістати.
Хлопці. Хлопці!
Стокгольм вибув.
Серйозно? Я думав, вони добре справлялися.
Що сталося?
Я ще не бачила запис. Люди розповідають.
Їх сценарій ніколи не був стабільним.
Усі знають, що на шведів не можна покластися.
Означає залишається тільки Японія. Японія і ми.
Таке вже не вперше.
У Японії бездоганний результат.
Ми на другому місці - означає краще стараємося.
- Якщо у нас не вийде, тоді... - Я тебе благаю. З 98-го у нас жодного збою.
Ми знаємо, що робимо, Лін.
Чи у нас це десь записано...
Краще віднесіться до цього серйозно.
Це означає, ти не робитимеш ставки цього року? Гроші чималі.
Я про те, що на нас уся надія.
Ні, я чую, про що ти.
Адже хім відділ облажался в 98-му?
Ти де, говориш, працюєш? Почекай, я починаю згадувати.
Якщо всі почнуть так скиглити - вихідні будуть довгі.
Не хочеш зайти в понеділок увечері?
Я куплю дриль, свої шафки рятуватиму.
Ти мене взагалі слухаєш?
ХИЖА У ЛІСІ
Професор Член...
Чому ти ще не повісила цього дурня на мішень для дарцу?
Усе не так просто. Боже ти мій!
- Твоє волосся! Ти блондинка. - Класно, так?
- Повірити не можу, що ти пофарбувалася. - Але ж класно, так?
Скажи вже, що класно. А то я починаю сумніватися.
Ні, тобі дуже йде. Курт буде в шоці.
Курт мені спасибі скаже. Як і ти...
коли я спалю цей малюнок.
Я не готова.
Серйозно, він не винен.
У чому саме?
Що трахнув свою студентку або що кинув її по емейлу?
Я знала, що мене чекає.
Ой, гаразд.
Знаєш, що тебе чекає в ці вихідні?
Ось це!
І якщо Холден і правда такий милий, як говорить Курт...
ти це не лише надягнеш, але і знімеш.
Це останнє, чого мені хочеться.
Якщо ви мене покликали, щоб звести з ким-небудь, мені зовсім не буде весело.
Я не тисну...
але це ми візьмемо!
А значить, у нас точно не буде місця для...
А якщо мені стане нудно?
А це тебе розвеселить?
"Радянські фінансові структури"? "Наслідки ко...".
Ні! У нас є озеро і барильце пива.
- Досить вчитися! - Перевірка реакції!
Невдала.
Даруйте! Даруйте. Проїжджайте.
- Відмінно! - Це Холден?
Вже спускаємося! Він перевівся з університету штату.
Кращі руки в команді. Відмінний парубок.
І у нього спритні руки.
Привіт, ти вилита моя дівчина,
тільки волосся у тебе набагато світліше.
Я подумав, може, ми з тобою... Що це таке?
Що це? Що ти з ними робиш?
Гаразд, зрозуміла. Я залишу книги.
Ні-ні-ні, хто тобі їх дав? Хто тобі розповів про них?
Я дізналася про них від тебе, зрозуміло?
Я бачила, як ти сам читаєш!
Серйозно, усе, що є в цій книзі, професор Беннетт дає на лекціях.
Краще прочитай... ось цю.
Гуровський. Набагато цікавіше.
До того ж, її Беннетт напам'ять не знає
так що він вирішить, що ти дуже прониклива.
А ще ти без штанів.
О, Боже!
- Це все? - Я надіюсь все.
Джулс, ми відпочивати їдемо, а не евакуюємся.
Повір мені, в цих валізах немає нічого
за що ти мені сам потім спасибі не скажеш.
Усе, я мовчу.
Боже.
Марті!
Що ти твориш, брате?
Люди в цьому місті їздять вкрай парадоксальним чином.
Це усе, що я хочу сказати.
Ти хочеш провести вихідні у в'язниці?
Тому що ми усі хочемо з'їздити в заміський будинок мого двоюрідного брата.
Марті, милий, це не нормально.
Статистичний факт.
Копи ніколи не зупинять людину з величезним бонгом в машині.
Чому?
Вони його бояться. Вони знають, що він бачить далі за них
і що він підпорядкує їх собі древньою логікою.
Ти посивіла, чи що?
З цим ти в "Ремблер" не сядеш.
Що?
Величезний бонг у фургоні твого батька?
Ти що, обкурився?
Здоров.
Дана, безсоромна красуня!
Є що перекусити?
- Усі готові? - Так!
- Так? - Усе, я готовий!
Тоді погнали!
Так, вперед!
Пташенята покинули гніздо. Усе строго по графіку.
Сподіваюся, ми правильно їдемо.
Цієї дороги навіть на GPS немає. Вона негідна глобального позиціонування.
У цьому і сенс. Сховатися із виду.
Ні стільникового зв'язку,
Ні дорожніх камер.
Хоч на одні вихідні поїхати туди, де тебе...
Хрін хто глобально відпозиціонує.
У цьому вся проблема.
Суспільству приходить кінець, Марті?
Ні. Суспільство нас зв'язує. Так?
Воно прагне заповнити кожну тріщину.
Усе реєструється, записується, публікується в блогах, так?
У голови нашим дітям імплантуються чіпи, щоб вони не загубилися.
Суспільству повинен настати кінець.
Ми просто боїмося дати цьому статися.
Я нудьгувала по твоїх філософствуваннях.
Ти побачиш світ моїми очима.
Ваші пропуски, будь ласка.
Містер Сіттерсон.
Містер Хедлі.
- Дякую. А тебе як? - Деніал Труман, сер.
Не потрібно випендрюватися, тут не армія.
Але Сіттерсону подобається звернення "мем".
- Або "медові пальчики". - Він також відгукується на "медові пальчики".
Ти в курсі, чим ми тут займаємося?
Я пройшов посилену підготовку.
А тобі сказали, що бути підготовленим - не означає бути готовим?
Сказали. Я невідступно знаходитимуся на посту, містер Хедлі.
Ось і молодець.
Так. Система ввімкнута.
Наводжу на мету.
Подивимося, що там у нас.
ЗАЧИНЕНО
Здається мені, кредитки ця штука не приймає.
Не думаю, що вона взагалі про гроші знає.
Тут, напевно, досі товарообмін.
Ей?
Ей, Холден!
- Холден! - По-моєму, тут взагалі ніч...
Я дозволяв тобі увійти?
Чорт!
Чувак.
Написано ж - закрито.
Так, ми хотіли заправитися.
Колонка працює?
Якщо вмієш нею користуватися.
Ще ми хотіли запитати дорогу.
Так, ми шукаємо... Як воно називається?
Шосе Тіллермана. Ми правильно їдемо?
Шосе Тіллермана веде прямо на той пагорб.
Упирається в старий будинок Бакнерів.
Мій двоюрідний брат купив там будинок.
Дорога веде через гірський тунель, ще там озеро поруч.
- Це, випадково, не... - Будинок Бакнерів.
Це містечко постійно перепродають.
Ви знали колишніх власників.
Так, але не найперших.
Я їх багато побачив. Я тут з часів війни.
- Якої війни? - А то ти не знаєш, якої!
Ви про ту, де одні були в синьому, інші - в сірому?
Коли брат йшов на брата - цю війну?
Ти мені грубіяниш, синку?
Ви нагрубіянили моїй подрузі.
Цій повії?
- Що сказав? - Гадаю, бензину нам тепер досить.
Щоб туди доїхати.
Хвилювалися б про те...
як повернутися.
Що ж, удачі вам з вашим бізнесом, сер.
З дня на день тут прокладуть залізницю.
Це буде прорив.
Навіть вулиці чимось вимостять.
Мудак.
Хлопці, подивіться!
Здається, приїхали.
Бог ти мій... Він... прекрасний.
Побачу хоч одного павука - спатиму в "Ремблері".
Я не жартую.
Ідемо, допоможеш мені.
Очманіти!
А що, прикольний!
Уб'єш нам єнота на вечерю?
А з шкірки зроблю шапку.
Усе переодягайтеся. Через десять хвилин йдемо купатися.
О так.
Мене не попередили, що ми займатимемося фізвихованням.
Ні, спасибі.
Ого.
Гаразд.
Оце так.
Мені це не сниться.
Почекай!
Ну ніхріна собі.
Це дуже дивно.
Це були часи першопоселенців.
Людям доводилося самим робити кімнати для допитів.
У кого твій брат купив цей будинок?
Потрібно переконатися, що в інших кімнатах такого немає.
Ти ж знаєш, Марті не проти подивитися, як ми перекидаємося.
Мені навіть чути про це не подобається.
Поміняємося кімнатами?
Я не в сенсі, що... Тобто картину я повішаю...
але тобі, напевно, буде спокійніше, якщо ми поміняємося.
Взагалі-то, так.
Спасибі... Що... поступив порядно.
Це найменше, що я міг зробити...
після того, як Курт і Джулс тебе мені посватали.
Вони не дуже делікатні.
Що ж, я вдоволений і себе стримуватиму.
Так, я ще не готова для...
Але все одно вдячна, що ти не збоченець.
Я б не став квапитися з висновками.
Всередині мене йшла боротьба - чи розповісти тобі про дзеркало.
Сторони сперечалися. Почалося кровопролиття.
Значить, у тебе внутрішня кровотеча?
Досить серйозна.
Джулс вчиться в медичному. Тобі варто... звернутися до неї.
Гаразд.
Ого.
Ні, спасибі.
Усе по місцях. Ми в прямому ефірі.
Апаратна, у нас зміна кімнат.
Полк тепер в другій, МакКрі - в четвертій.
Апаратна, як чуєте? Сценарій потребує коригування.
Міс Лін!
У нас знову є біохімія крові Лауден. Показники у неї хороші.
Але ми рекомендуємо призначити 50 міліграм рогіптаза, щоб підвищити лібідо.
- Продано. - Вдути через трубу або ввести орально?
Запитай ще раз, тільки повільніше.
Ти вульгарний.
Вгадайте, як ми понизили когнітивні здібності?
Не знаю.
Фарба для волосся.
Тупа блондинка... Витончене рішення.
Речовина потрапляє в кров через шкіру голови. Поступово.
Хімвідділ свою справу знає.
Не побачу, поки не повірю.
- Пункт управління? - Так, говоріть.
Тут передвісник на другій лінії.
Господи... Можете самі з ним поговорити?
Навряд чи. Він дуже наполегливий.
Ні за що.
Чесно кажучи, він мене лякає.
Гаразд, сполучайте.
Мардохей, малий, як життя? Як там погода вгорі?
Агнці пройшли через браму.
Їдуть прямо на бійню.
Ти там відмінно справляєшся.
Усе як по нотах. Саме вчасно почнемо.
Ми тобі ще подзвонимо, гаразд?
Їх очі сліпі до тих жахів, що їх чекають.
Їх вуха глухі.
Вони блаженні у своєму невіданні.
Ну... так воно влаштоване.
Вичистите їх. Позбавте світ від їх неуцтва і гріха.
Спокутуйте їх в кривавій...
Я на гучній зараз?
Ні! Звичайно, ні!
Яка гучна, ти що? Ні!
А ось і так! Я чую ехо-камеру.
Боже. І справді. Почекай, зараз вимкну.
Це грубо. Я ж не знаю, хто ще в кімнаті...
Гаразд. Ось. Вимкнув.
Дякую.
Віднесися до цього серйозно, синку.
Не все пройшло по твоїх нотах.
Блазень своєю зухвалістю трохи не зірвав ритуал.
Древні бачать усе.
І вони не будуть...
Я все ще на гучній, так?
Боже! Мардохей!
Неймовірно! Я знову її включив!
Морді?
Що далі-то було?
Холодно!
- Вода крижана! - Сильно холодно? Варто лізти у воду?
Сміливіше, Джулс. Життя - це ризик.
Я, мабуть, ризикну полежати на сонечку трішки.
- Це що там таке? - Де?
- В озері, ось там. - Перестань.
Народ, я серйозно. Дивіться.
Он! Он! Боже, та це ж... моя дівчина!
Господи!
Там щось ще!
- Це розкішний чоловік! - Я тебе уб'ю!
Не можна вбивати розкішних чоловіків! Ми в Червоній книзі!
Усе, остання можливість. Потім буде пізно.
Розщедрюємося, народ. Ставки закінчуються. Так.
Хто ще не поставив?
Подивімося. У нас є апаратна, дослідницький відділ і електрики.
Бачив, на що вони поставили?
Вважай, викинули гроші на вітер.
Хто б говорив, аквамен.
- Незрозумів? - Та так.
Так, гаразд.
Не упевнений, що у нас є такі.
У зоологічному відділі сказали - є.
Їм краще знати.
Так. Усе, народ!
Що у тебе?
Ні, їх вже взяли.
Що? Ні. Хто?
Техпідтримка.
- Техпідтримка? Вони щороку їх вибирають. - А я тут при чому?
Була б у них уява, вони б не працювали в техпідтримці.
Якщо виграєш - сума розділиться. Братимеш інше?
Не знаю, не знаю. А ви що думаєте?
Думаю, що хочу скоріше від тебе позбутися.
Не ставите?
Я пас. Спасибі.
Виглядає трішки жорстоко, так?
Просто людям потрібно випустити пару.
Це непроста робота - не дивіться, що ці двоє дурня ввімкнули.
А що режисер? Внизу про це знають?
Режисера це не хвилює.
Поки вгорі усе йде гладко
і поки діточки роблять, що їм велять...
Виходить, усе підлаштовано.
Та ні.
Як ви можете брати участь в ставках, якщо контролюєте результат?
Ні, ми просто заганяємо їх в підвал. Там вони самі вирішують.
Ні, їх вибір має бути суто добровільним.
Інакше система не спрацює.
Взяти передвісника.
Цей моторошний старий хрін хіба що табличку "Ви помрете"! не носить.
Навіщо він нам потрібний? Система.
Вони повинні вирішити його проігнорувати,
і вони повинні вирішити, що станеться в підвалі.
Так, ми маніпулюємо грою, де це необхідно
але, кінець кінцем, поки вони не помиляться...
...Їх ніхто не карає.
Отже що ти вирішив, Труман? Береш участь? Ставки закінчуються.
Я утримаюся.
Гаразд.
Усе, народ!
Ставок більше немає!
Давайте веселитися!
Тримай.
Так, моя черга. Джулс!
Правда чи слабо?
Давай слабо.
Тобі слабо поцілувати...
Вибери Дану, вибери Дану, вибери Дану.
...ось того лося?
Марті.
А ти лосів раніше бачив?
Ким би не був той таємничий звір.
- Це вовк. - Це вовк.
Я живу в дурмані, відстаньте від мене.
Джулс.
Тобі слабо поцілувати того вовка?
Та легко.
Хто?
Я?
Так, я нещодавно переїхала. А як ти дізнався?
Боже. Так приємно це чути.
Взагалі-то, я нещодавно пофарбувалася.
Ні, ні, ні.
Не потрібно здувати мій будиночок.
Я тебе впущу.
Дякую.
Так!
Отже...
Дана.
Правда.
Ти це до чого?
Економлю час.
Ти вибереш слабо,
вона попросить тебе щось, що тобі не сподобається
і тоді ти здрейфиш і скажеш, що із самого початку хотіла правду.
Та невже?
Гаразд, Джулс.
Слабо.
Це що таке було?
Це двері в підвал.
Напевно, протягом відкрило.
І де тут логіка?
Як думаєте, що там?
Давайте дізнаємося.
Дана.
Тобі слабо?
І скільки мені тут сидіти?
Недовго - до ранку.
Дана!
У тебе усе нормально?
Ага.
Даруйте, я просто злякалася.
Ти покликала на допомогу - означає програла.
Знімай бюстгальтер.
Що?
Не я ж правила придумав.
Боже.
Тільки подивіться.
Е, народ...
Щось ми даремно, по-моєму, сюди полізли.
Хлопці?
Чувак, у твого родича явно не всі дома.
Не думаю, що це його речі.
Напевно, залишилися після тих, які те дзеркало встановили.
Деякі речі виглядають дуже старими.
Яка привабливість.
Може, вже вгору підемо?
Вам слабо піднятися вгору?
Хлопці?
Послухайте.
"Четверте квітня.
"Батько був сердитий на мене, сказав, що в мені немає істинної віри.
"Хотіла б я довести свою відданість,
"як її довели Іуда і Матвій на тих мандрівниках".
Що це?
Щоденник Ганни Пейшенс Бакнер, 1903 рік.
"Матінка майже всю ніч кричала.
"Я молилася, щоб вона знайшла віру
"але вона замовкла, лише коли татко розпоров їй живіт
"і набив його вугіллям.
"Іуда з'явився мені уві сні.
"Сказав, що Матвій відвів його в чорну кімнату. Так я зрозуміла, що його убили.
"Я хочу пізнати блаженство болю як Матвій
"але від насильства над плоттю у нього набрякає чоловіча гідність
"а його я позбавлена".
- Господи, може, досить? - Ні, читай далі.
- Навіщо? - Мені цікаво.
"Я вичитала в древніх книгах, як можна врятувати нашу сім'ю.
"Праву руку мені відрубали і з'їли
"але сподіваюся, що почерк можна розібрати.
"Щоб вірянин прийшов і зміг прочитати це нашим душам.
"Тоді ми відродимося, і великий біль повернеться".
Далі щось на латині.
Так, я зараз ні чорта не жартую.
Не намагайся читати латинь.
Прочитай її...
Що за чорт?
Прочитай вголос..
- Долор... - Ні, ні, ні.
Чому ти як маленький?
- Курт! - Це просто щоденник.
Ці слова навіть не мають сенсу.
- Дана! - "Долор супервіво каро.
"Долор субліміс каро.
"Долор гніо аннівос".
У нас є переможець!
Це Бакнери, пані та панове!
Бакнери перемогли!
Так. Це означає, що привітання йдуть... техпідтримці!
Вони ділять виграш із стажистом Рональдом.
Так!
Так нечесно. Я теж на зомбі поставила.
Так. Ти поставила на зомбі.
А це - "садистська сімейка селюків-зомбі", розумієш?
Це абсолютно різні види.
Як слон і морський слон.
Наступного року пощастить.
Вони немов натхненні кошмарами.
Ні. Це кошмари натхненні ними.
Усе в нашому звіринці - це залишки старого світу
що належало... сам знаєш кому.
Монстри. Магія. Боги.
До цього звикаєш.
А чи потрібно?
Співчуваю.
- Черепашка була у нього в руках. - Так.
Ще б пара хвилин, і хто знає, що б сталося.
Не бачити мені водяного. Ніколи.
Чуєш, скажи спасибі.
Ці штуки жахливі.
Після них втомишся прибирати.
Означає сімейка Бакнерів.
Ну, може, вони і тупі мертві сільські шкуродери...
Але вони наші тупі мертві сільські шкуродери.
Причому, із стовідсотковою безвідмовністю.
Точно. Може, подзвонимо японцям?
Нехай візьмуть відгул на залишок вихідних.
Ага, як же. Це ж японці. Що вони робитимуть? Відпочивати будуть?
Хоч разок би подивитися, як вони ганьбитимуться.
Не жартуй так.
Усі інші філії провалилися.
Треба, щоб японці впоралися. Занадто багато що від цього залежить.
Так тримати, маленька!
Як витончено.
Гаразд, неначе ти б не хотів увірвати шматочок.
А можна ми сьогодні більше не говоритимемо про шматочки людей?
Ой, тобі самотньо, Марті?
Ми з Марті були парочкою в гуртожитку для першокурсників.
Це було всього раз.
До одруження справа не дійшла.
Але ми як і раніше...
близькі.
У мене є теорія про усе це.
Це сигнал, що пора звалювати.
У Томмі Чонга є теорія.
Підемо, мала.
Не переживай, можеш розповісти її яйцеголовому
якщо він не сильно зайнятий позбавленням невинності Дани.
Джулс, може, тобі прилягти?
Ось і я про те ж. Давай, кроком руш.
Не штовхай мене.
Я не штовхаю, маленька. Я направляю.
Ти правда не помічаєш нічого дивного?
Змова?
Те, як усі поводяться.
З чого раптом Джулс перетворилася на гламурне котеня?
І з яких пір Курт став будувати з себе альфа-самца?
У сенсі, він же на соціолога вчиться.
У нього стипендія за успішність.
А тепер він називає свого друга яйцеголовим?
Просто Курт п'яний.
Я бачив Курта п'яним.
І Джулс теж.
Тоді, може, справа де в чому іншому?
Ти не бачиш те, що не хочеш бачити.
Ляльководи...
Ляльководи?
Ляльку у воду? Ти впустила ляльку у воду?
Марті, я люблю тебе, але ти обкурився.
Ми не ті, ким є.
Піду почитаю книжку з малюнками
Спасибі.
"Біль переживе плоть.
"Плоть повертається..." або "у неї є зустрічі".
Що це?
- Латинь, яку ти прочитала в підвалі. - Ти знаєш латинь?
Небагато. З десятого класу усе забув.
Дивно, що зараз раптом згадав.
Ну, сьогодні взагалі дивна ніч.
Вибач за сьогодні. За усіх.
Я втрачу окуляри, якщо скажу, що добре провожу час?
Ні. Можеш сказати мені.
Від кого ти втікаєш?
На мене не пролий!
Тобі пиво на футболку потрапило?
Здається, доведеться її зняти, а?
Не тут.
Гаразд, маленька.
Кого нам соромитися?
Мені холодно.
Так, народ. Усе. Розходимося. Пора працювати.
Ваші низинні позиви мені гидкі. Провалюйте.
У цьому секторі температура регулюється?
Піднімаю.
Випускаю феромоновий туман.
Тут так темно. Підемо в будинок?
Гаразд. Ми за цим сюди і прийшли.
Романтика.
Давай, мала. Покажи циці.
Показуй своє добро.
Невже так важливо, чи побачимо ми...
Не ми одні це дивимося, хлопче.
Клієнт повинен залишитися задоволений.
Адже ти розумієш, що поставлено на карту?
Ура.
Джулс!
Чорт забирай!
Курт!
Ні! Ні!
Будь ласка, ні!
Ні!
Приносимо цю жертву в упокорюванні і страхові.
В ім'я благословенного світу вічного спокою вашого.
- Та продовжиться він. - Та продовжиться він.
МАЛЕНЬКИЙ НЕМО
Чорт, Немо, прокидайся. У тебе тут жах що твориться.
Піду прогуляюся..
Так, Богом присягаюся, я чую чийсь голос.
Принаймні, мені так здається.
Оу.
Піду прогуляюся...
Досить!
Що ти говориш?
Чого тобі потрібно?
Думаєш, я маріонетка, так?
Думаєш, я маріонетка. Танцюватиму...
...під твою дудку!
Я сам хазяїн свого мозку, так що досить.
Піду прогуляюся.
Я не хочу...
Тобто, у мене ніколи...
Я не мала на увазі "ніколи"...
Ей.
Я не тисну.
У нього набубнявіла чоловіча гідність.
Я думав, на небі мають бути зірки.
Ми покинуті.
- Твою ж...! - Біжи, швидко!
Що за чорт?
Курт!
Тварюка мертва!
Господи, що сталося?
Курт, це що таке?
Куди тебе ранили? Це усе твоя кров?
Усе нормально! Курт, заспокойся!
Де Джулс?
Її більше немає.
Потрібно валити звідси.
Ні! Ні!
- Дана, не відкривай! - Я не кину Джулс!
Зовні мертва дівчинка!
Дана, допомагай!
Що це за тварюка?
Чорт!
- Не знаю, але зовні є і інші. - Інші?!
Я бачив дівчинку.
Така ж зомбі, як і він
але без однієї руки.
Боже. Пейшенс.
Щоденник.
- Слухайте, потрібно усе тут замкнути. - Правильно!
Пройдемо по усіх кімнатах, забарикадуємо усі вікна і двері.
Діяти будемо обережно. Що б не сталося, тримаємося разом.
чорт!
Спокійно.
Стеж за руками.
Ні, так піде.
Що? Ти про що?
Так не піде. Потрібно розділитися.
Так ми охопимо більший простір.
Так.
Так, хороша ідея.
Серйозно?
Усе, розходимося по кімнатах!
Закривай їх.
Якого?
Якого?..
Що за...?
Це недобре.
Відійди. Відійди. Відійди.
Хімвідділ, залити 500 кубиків торазину в кімнату №3.
Ні, ні, ні.
Відставити.
Іуда Бакнер поспішає на допомогу.
Якого чорта?
Що за...?
Боже.
Я в реаліті-шоу.
Батьки вирішать, що я укурок.
Ні! Ні!
На допомогу! Допоможіть!
Внизу хтось пожвавився.
Найбільше шоу на Землі.
Допоможіть!
Давай сюди!
- Хапай ліжко! - Швидше! Швидше!
Холден.
- Нікого. - Залізай.
- Курт? - Відкрий двері!
Не виходить. Спускайся в підвал.
Це "чорна кімната".
Мило.
З щоденника.
Тут він їх убив.
Тут він уб'є і нас.
Неправда. Ні.
Він нас не вб'є.
Нам усього лише треба знайти двері.
Зрозуміла?
Давай перевіримо стіни.
Курт?
Має ж тут бути...
Полюбляєш біль?
Як тобі самому це сподобається?
О ці зомбі.
А пам'ятаєш часи, коли можна було просто кинути незайману у вулкан?
Мені, по-твоєму, скільки років?
Я знайшов двері! Швидше! Біжимо!
А що з Марті?
Вони упіймали його.
Демон переможений.
Тепер дух Кіко житиме в цій веселій жабі!
Пішли ви всі!
І ти! І ти! І ти!
- Бачиш це? - Бездоганний результат, так?
Як японці могли нас так обманути? Справа була вірна!
Невже важко убити дев'ятирічок?
Нульова смертність. Повний провал.
Говорю, потрібний хороший продукт - купуй американський.
Що говорять внизу?
Внизу не переживають щодо Японії. Режисер нам довіряє.
Займайся своєю хімією, Лін.
Поки ці дурні моляться своєму вузькоокому Ісусові
ми робимо біль.
Так, і що за травичка у цього хлопчини була?
Він повинен був слину пускати, а замість цього трохи нас не розколов.
Ми нейтралізували травичку.
Так, "Ремблер" їде у бік тунеля.
Блазневі вже все одно кінець.
І нам теж, якщо ви не візьмете ситуацію під контроль.
- Лайно. - Лайно? Що за лайно?
Нам пора, потрібно працювати.
Ви - остання надія людства! Якщо древні повстануть...
- Обвалу немає. - Що?
Тунель вільний!
Пункт управління викликає підривників.
Немає зв'язку з усім сектором.
- Спробуй обійти. - А я що роблю?
Відкрий двері.
Обережніше! З дороги! А ну розійшлися!
- В чому справа? - Не знаємо.
Електрики сказали, вгорі був збій.
- Тунель давно мав бути підірваний. - Так наказу не було!
Туди.
Хедлі, що відбувається?
Хедлі?
Чому тунель не підірваний?
Ні...
Ні, ні, тільки не це!
Не може бути. Повірити не можу.
Он же вона.
Так, альпіністське спорядження є? Мотузки?
Так - в гуртожитку.
Назад нам не можна. І іншої дороги немає.
І що залишається? Стрибати?
Чуєш.
Що?
Курт, ти упевнений, що дострибнеш?
Стрибав і подалі.
Є хороший розгін
плюс та сторона нижче на метра півтора.
Але розганятися треба як слід.
Курт.
Хлопці, залишайтеся в "Ремблері".
Я приведу допомогу.
Якщо розіб'юся, то на карачках, поповзу.
Але допомогу приведу.
Повернуся з копами, гелікоптерами
і гарматами, і помстимося цим тварюкам.
За Джулс.
Не гальмуй.
Та ніколи.
Ні!
Курт!
Господи!
Боже.
Він в щось врізався. Але в що? Там же нічого немає!
Ляльководи...
Марті був правий.
Сідай у фургон.
Дана.
Марті був правий.
Ти ж їдеш назад.
Я їду вперед.
Просто їхатимемо. Десь має бути інший шлях.
- Інша дорога. - Нічого не вийде.
Обов'язково що-небудь станеться. Вона обвалиться. Її розмиє.
Тоді ми з'їдемо з дороги.
Заїдемо як найдалі в ліс, потім підемо пішки.
Ти не розумієш.
Прошу, не божеволій, Дана. Ти усе, що у мене залишилося.
Не буду.
Добре. Головне, заспокойся.
Що б не сталося, ми повинні зберігати...
Ще б трохи і усе!
Це був фото-фініш, щоб його!
Я не розумію. Ви святкуєте?
Вони святкують. А я - напиваюся.
Але вона ж ще жива. Як ритуал може бути завершеним?
Якщо незаймана остання - її смерть необов'язкова.
Головне, щоб вона... страждала.
А вона страждає.
Так дивно.
Я насправді вболіваю за цю дівчинку.
Така хоробра.
Тільки уявиш увесь той біль і...
Текіла - любов моя! Обожнюю!
Давайте, хлопці. Завалюйте. Ми вам завжди раді.
Текіла! Промінь світла в темному царстві!
Ось би я так само, як ви, уміла.
- Ой, та що ви! - Ваша майстерність вражає.
Ну, не знаю. Ніби непогано вийшло. Не знаю.
Жартуєте? Класична розв'язка - фургон падає в озеро.
- Я закричала. - Адже правда?
- В машині вода, і ці зомбі... - Справжній жах!
Просто мені здається, з водяним було б крутіше.
А нам наднормові сплатять?
Бухгалтери он-де. Запитай.
Не потрібно. Я і так знаю відповідь.
Я стажист.
Отже мені наднормові не покладені.
Прикольно, ти любиш балет,
а у мене якраз два квитки на...
твій коханий...
Бовдури!
Із-за вашого тунеля мене трохи інфаркт не схватив.
Як я вже сказав, нашої провини тут немає. Наказу не було.
Та я приколююся.
Давай, обійми мене.
Ні, серйозно. Ми не були винні.
Був збій. Десь вгорі перенаправили електроенергію.
Як це - вгорі?
Вимкніть цю бісову музику.
Алло?
Це неможливо. Усе робилося строго по інструкції.
Незаймана - єдина, хто...
Ні, я не говорю, що ви брешете.
Хто саме?
- Марті? - Привіт.
Дана!
Дана, біжимо.
Марті, постій.
Ми полізли в могилу?
Дана, залізай!
Що це за місце?
Так, довелося розчленувати цього хлопчину лопаткою.
А у тебе як усе пройшло?
Ніхто не вижив, так?
Ага, я здогадався.
Ти про усе здогадався.
Куди вже там.
Але дещо я упізнав.
Наприклад...
Це ліфт.
Хтось відправив за нами цих мерців.
Кнопок в ліфті немає. Але тут є система ручного запуску.
І здається, я зможу пустити його вниз.
А нам варто їхати вниз?
А що ще нам залишається?
Давай. Залізай.
Ось так, давай.
О чорт!
Довбана рука зомбі.
От чорт.
Чорт!
Господи...
Ми вибирали.
Що? Що?
О чорт.
У підвалі...
Уся та чортівня, з якою ми грали...
Вони змусили нас вибрати.
Вибрати, як ми помремо.
Ми бачили, як вони спускалися по шахті. Вони мають бути з однієї з секції.
Служба безпеки могла б...
Та мені все одно, що це не по інструкції! Ти що, обкурений?
Нам потрібен блазень! Дівчинку не чіпати.
Якщо вона помре раніше, усьому кінець.
Його прибрати першим.
Прибиральники говорять, розвідка пропустила один з тайників хлопчини.
Не знаю, що він там палив, але це зробило його імунним до нашої хімії.
Тепер-то яка різниця? Що?
Ні, коли він точно буде убитий, її теж приберіть.
Дивіться!
Тридцять шість нуль шість.
Попалися.
Спускай їх вниз.
Виходь з ліфта! Виходь з ліфта!
Чому ви хочете нас убити?
Виходь! Тільки дівчинка!
- Що? - Тільки я?
Живо!
Молодець, рука зомбі.
Ви не повинні тут знаходитися.
Усе повинно було піти інакше.
І закінчитися швидше.
Можу лише представити ваш біль і занепокоєння.
Але знайте одне.
Усе, що з вами відбувається, це частина чогось більшого.
Чогось дуже древнього.
Ви бачили жахливі речі.
Армію жахливих створінь.
Але вони ніщо в порівнянні з тим, що було до них.
Що живе глибоко внизу.
Наше завдання - утихомирювати древніх.
А ваша - стати для них підношенням.
Пробачте нас.
І дозвольте нам з цим покінчити.
Біжимо. У ту кімнату.
Чорт!
Армія чудовиськ, так?
Давайте повеселимося.
Припинити вогонь!
От лайно.
Вперед, вперед, вперед!
Старший офіцер Труман викликає управління безпеки.
Прошу негайно вислати підкріплення. Код чорний. Повторюю: код чорний.
Де вас, нахрін, носить?
Сектор 12 захоплений. Сектор 8 захоплений.
Сектор 3 захоплений. Господи!
Чому не спрацьовує захист? Де, чорт забирай, газ?
Щось прогризло шахту комунікацій.
- Що щось? - Щось страшне!
Північний вихід заблокований. Ви там не пройдете.
Біжимо, біжимо! Біжимо!
Чорт! Час закінчується!
Тут блокування. Намагаюся обійти.
Хедлі!
Ой, гаразд!
Боже.
Господи.
Це ти.
Ні, ні, ні. Постій, постій. Постій.
Убий його.
Гаразд, Дана, підемо.
Дана.
Тримай. З ним поспокійніше.
Поглянь на них.
Їх п'ять.
Що це?
Це ми.
Даремно я над тобою сміялася.
Це частина ритуалу.
Ритуальне жертвопринесення?
Відмінно.
Прив'язуєш кого-небудь до каменю, береш старовинний кинджал, декілька мантій.
- Невже так складно? - Ні. Усе просто.
Вони не просто хочуть бачити, як нас вбивають.
Вони хочуть бачити, як ми несемо покарання.
Покарання за що?
За те, що ви молоді.
У різних культурах по-різному.
І багато що мінялося з роками.
Але обов'язковою умовою завжди була молодість.
Вимагається як мінімум п'ятеро.
Блудниця.
Вона грішна.
Вона гине першою.
Атлет.
Мудрець.
Блазень.
Вони усі страждають і гинуть від рук
того жаху, який самі викликали,
залишаючи на волі долі - жити або померти
останній з них.
Незайманій.
Я?
Незаймана?
Доводиться працювати з тим, що є.
А якщо ви не впораєтеся?
Вони повстануть.
Хто?
Що там внизу?
Древні.
Боги, які правили Землею.
Поки вони задоволені нашим підношенням, вони залишаються внизу.
Але усі інші ритуали провалилися.
Сонце зійде через вісім хвилин.
Якщо удосвіта ви будете живі, світу прийде кінець.
Може, воно і до кращого.
Якщо ви повинні убити усіх моїх друзів, щоб вижити,
тоді, може, пора щось змінювати.
Мова не про зміни.
Мова про тяжку смерть кожної людської душі на цій планеті.
Включаючи вас.
Можете померти разом з ними,
можете померти заради них.
Жахливо, навіть і не знаю, що вибрати.
Ух ти.
Весь світ, Марті.
У твоїх руках, Дана.
Іншого виходу немає.
Ти маєш бути сильною.
Ага, Дана...
почуваєш себе сильною?
Мені шкода.
Мені теж.
Марті.
Марті!
Ей.
А знаєш...
по-моєму, у Курта навіть немає двоюрідного брата.
Ти як?
Майже усе.
Мені шкода.
Пробач, що трохи тебе не застрелила.
Я, напевно, і не змогла б.
Не потрібно, ні.
Я усе розумію.
Пробач, що дозволив перевертневі напасти на тебе і знищив світ.
Ні.
Ти був правий.
Людство...
Пора дати шанс комусь ще.
Величезні злі боги.
Ось би на них подивитися.
Точно!
Веселі б вийшли вихідні.
UkrSub by Delight (Hurtom), 2012.