Så snälla, ignorera inte mig.
Jag har ropat två gånger.
Mycket dyrt. - Verkligen?
Nej.
Första lektionen i vardagsrummet klockan åtta i kväll. Kom i tid.
Glasögonen, John.
Tarbuck! Håll dig borta från fish and chips-stället, fläskberg.
Lennon, ditt svin. - Han tror att han är tuff.
Marie, mitt änglaansikte.
Visa dina tuttar. - Stick iväg, Lennon.
Eller sticka in den?
Du har tur om du får jobb i hamnen, för nu är du på väg ingenstans.
Varken här på Quarry Bank eller rent allmänt. Ingenstans.
Kryllar "Ingenstans" av genier?
För då hör jag nog hemma där.
Ja, då så. Avdelning, givakt.
Och så... domedagen. Seså.
Se dig för. Du står på den.
Kom här! Akta väggarna!
Jag har dig! - Mimi!
Mimi, han gör illa mig.
Det funkar.
Mimi, det funkar. Kan vi vända på den?
Nej, John. Vi vänder inte på Tjajkovskij.
Vi öppnar sittbrunnen för att se vad som är fel.
God afton.
Det är kallt här ute.
- Hur sa? - Det är kallt här ute.
Lägg av, din fräcke fan. Du sätter mig i knipa.
Du är alltid i knipa.
Med Mimi? Var inte dum. - Hon ser aldrig glad ut.
Har du nånsin varit gift med mig?
Du missar programmet och jag missar puben.
Rör den inte!
Aha, det är katapultstolen.
Kom tillbaka. Var är du?
Morbror George?
Mimi, vi bara lattjade. - Han trillade. Här är inget att se.
Gör inget väsen av det, John.
Stanna här, så kommer vi snart.
Han är död.
Snälla, nu larvar vi oss inte.
Om du vill göra det där, gå till ditt rum.
Det är bara vi två nu och livet går ju vidare.
Gud visar oss livets väg.
I hans närvaro finns glädjen.
Vid hans högra sida finns den eviga lyckan.
...broder George. Tacka för hans liv och trösta varandra.
Ska vi åka till Blackpool i morgon? Spela spel, åka lite karuseller?
Jag behöver inte tas om hand, Stan.
Jag vet. Jag frågar bara om du vill åka till Blackpool.
Han var min morbror också. - Han var mer än en morbror för mig.
Du såg henne också, va? Hon med rött hår.
Var är hon nu?
Ska jag fråga moster Mimi?
John vill veta var moster Julia är.
Hon var tydligen upptagen.
Saker att göra.
Du borde kalla henne "mamma". Hon med rött hår.
John?
John, har du dina glasögon? - De ligger i min ficka.
Är din ficka blind? Du är väl försiktig nu?
Försiktig med vem du pratar med. - Det är bara Blackpool, Mimi.
Jag fick veta var din mamma bor. Du ville träffa henne, va?
Ja, men... - Vi behöver inte.
Nej, nej...
Vilken buss tar vi? - Ingen.
Vi går.
Kommer du eller?
Blackpool sör jer, vi skrattar.
Men visst älskar vi Blackpool, flickor? Kul, kul, kul!
Men jag visste att du skulle komma.
Vill du veta hur jag visste?
För jag bakade kakor!
Vad tycker du? Goda, va?
Vaniljbullar.
En till dig, Julia. Och en till dig, Jackie.
Hör ni! Lugna ner er.
O, ett munspel. Vi tar en titt.
Hohner. Tyskt. Bu! Ner med tysksvinen!
Fast de är bra på munspel. - Inte lika bra på krig.
Gör det nåt? - Nej.
Din saliv är ändå min saliv.
Det är bra ljud i det.
Morbror George gav mig det precis innan han dog.
Han kommer att saknas. Han var en bra karl.
Kom.
Tack.
Pussa mig fort.
Du blir blödig.
Vi ser hur vi ser ut i speglarna.
Vad har hänt med mitt huvud?
Hör du det där?
Ge mig eld, är du snäll.
Vet du vad det betyder? Rock'n'roll?
Sex.
Bobby! John är här!
Hej, John.
Vi åkte till Blackpool.
Vi hittade Ike Turner på sydpiren. - Jaså? Var han borttappad?
Stan kom med honom. Du känner Stan.
Stan passade flickorna. - De borde sova nu.
Jag vet, men John är här.
Ja, jag är här. - Och klockan är mycket.
Seså, ni två. Kom nu.
Jag tar upp dem. - Kom.
Kom, John. Det börjar bli mörkt.
Nästa gång gör jag smörbakelser. Jag älskar det.
Säg inget till Mimi, snälla.
Det här är vår hemlighet.
Lovar du det?
Vi ska ha ännu roligare nästa gång.
Gå nu, gå.
Jag älskar dig!
Du är min dröm!
Glöm inte det.
Mamma.
Pappa.
Mamma.
Lennon.
John. John. Churchill.
Churchill, magistern. - För sent.
Jag öppnar.
Du kan inte bara dyka upp så här. Det är inte...
Min dröm är tillbaka.
Så långt ögat når: En hord uppspelta ungdomar från hela regionen-
- som vill se Elvis Presleys hemkomst till Tupelo i Mississippi.
Han kan snart ses i sin första film som heter "Duell i Texas".
Ser vi till Marilyn Monroes sensationella artistdebut-
- så är Herr Tonåring på väg mot en enorm popularitet.
Det är jazz. Skit.
Jazz. Skit.
Jag har snott fel plattor.
Vänta lite...
Jazz. Skit. - Lugn.
Musik är musik.
Smart uttänkt, snillet.
Ingen plattar förtjänar kastas i drickat. - Men det är jazz. Det är skit.
Säg det till Billie Holiday. - Visst. Var är han?
Ni är rockare, va?
Jag har en platta som inte har släppts här än. Direkt från New York.
Vi byter. Screamin' Jay Hawkins. Rena mördarlåten, baby.
Okej, vi väntar... med de här.
Jag vet inte vem han är. Vet du? - Nej, men det gör säkert mamma.
Mamma vet vilka alla är.
"Rena mördarlåten"...Jävla idiot.
Här kommer hon.
Marie, mitt änglaansikte.
Vem är idioten? - En kille jag känner.
Tänk att du knullar apor, Marie.
Vi kan alltid knulla till dig.
Jag har inga apkompisar.
Oo, vilken hårding, gullet.
Kom igen då, snillet. Det är inte svårt. Tryck till.
Nu räcker det.
Stick bara.
Marie, min skyddsängel.
Killar, alltid ett nöje. Vi ses snart igen, va?
Screamin' Jay Hawkins. - I'll put a spell on you, Shotton.
Din pojkvän blir inte glad nu, va? - Han är inte min pojkvän.
Vad är han då? Förutom ful. - Han är min kusin.
Knullar du din kusin?
Vart ska ni? - Och ta ett snabbt prat.
Ett ordentligt. - För helvete, John.
Helt otroligt att du har den här.
En Cunard-jänkare bytte bort den.
Mot vad?
Jag stänger av er båda.
Dina föräldrar och din moster får brev med posten.
Jag vill inte ha er nära skolan i minst en vecka.
Jag vet inte ens när jag vill ha tillbaka er.
Frågor?
Kan jag få tillbaka min tidning?
Jag såg dig inte där.
Var såg du mig då?
Hur var det i skolan? - Bra.
Men de mördar oss med läxor. I dag har vi matte, kemi, fysik.
Och publikfavoriten historia. - Ljug inte för mig, John Lennon!
Var har du varit?
Veronica Connor sa att hon såg dig på ett busstak.
Det är som om du skämmer ut mig med vilje.
Kom ihåg allt jag har gjort för dig. Utan mig hade du bott på barnhem!
Som om du nånsin låter mig glömma det.
Det gjorde ont! - Bra!
Vart ska du? Gå inte.
Vad du än säljer, så nej. - Annonsen om en inneboende...?
Michael Fishwick. - Vad är du? Vad gör du?
Jag läser på universitetet.
Läser vad? - Biokemi.
Kom in då.
Gå härifrån.
Hallå! Det är jag.
Hallå?
Jag kan göra det själv, vet du.
Michael! Hur är det?
Inte illa, John. Själv då? - Bra, tack. Hur är det i skolan?
Du menar universitetet? - Det är samma sak.
Biokemi, va? Vad blir du när du blir stor?
Biokemist, hoppas jag. - Jaså? Du måste vara själaglad.
Vi ses, Fishy. Håll dig i skinnet, pojk.
Tack.
Varför gjorde inte Gud mig till Elvis? - Han sparade dig till John Lennon.
Jag ska ge dig för det, Gud.
Ska vi ta färjan till New Brighton i morgon?
Tivolit är öppet. - Skolan då?
Jag är avstängd. Jag och Pete.
Åh, John...! Varför?
Vi visade en tant på bussen pornografi.
Du har inte sagt nåt till Mimi, va?
Jag tar inte hennes skit i onödan. - Hon måste ju orka med din skit.
Jag har aldrig bett henne göra det.
Får jag vara hos dig? Bara under dagen.
Jag brände avstängningsbrevet och Mimi tror attjag går i skolan.
Hon får aldrig veta det. Jag svär.
Snälla.
Var lite bussig.
Håll den så här. Armen rakt ut från armbågen.
Jobba med handleden. Tänk Bo Diddley.
Jobba med handleden... - Skärp dig, annars ringer jag Mimi.
Slå bara på strängarna.
Försök träffa alla strängarna.
Vem är Maggie Mae? - En hora.
Nu när du är här kan du ju lika gärna lära dig nåt. Din tur.
Woolton 2985.
Ja. Nej, mr Pobjoy, ni behöver inte presentera er.
Jaha.
Var är han?
Kom igen, mamma. Du missar det.
Nej, Julia. Ditt liv är en stor vulgär röra, men det ska inte bli hans liv.
Vet du om att han är avstängd?
Ja.
Seså, ut.
Jag menar det!
Ut ur mitt hus. Gå, Mimi.
Min pojke.
Ät dina pommes frites.
Jag börjar bli lite torr i munnen.
Du kan väl tända min cigg?
Du sätter eld på huset.
Jag har stulit lilla Julias säng.
Hon är din syster. Hon är glad att du är här.
Hur länge kan jag stanna?
Natti-natti.
Mamma.
Pappa.
Mamma.
Pappa.
Snälla Bobby, jag löser det. Vi kan väl prova.
Vem ska passa flickorna? - Bara deltid.
Jag frågar på fiket. Var som helst. Jag klarar det.
Nej, det gör du inte. Det blir för mycket för dig.
Allt blir för mycket för dig igen och jag förlorar dig igen.
Och jag behöver dig.
Jag är hans mamma.
Mimi har tagit hand om honom.
Jag ville aldrig det.
Men det var så det blev, va? Mimi behöver John.
Jag behöver honom. Jag behöver att han är min.
Han har det bra där.
Lyssna på mig. För flickornas skull.
Vi får inte förlora dig igen. Okej?
Han måste ut. Okej?
Okej.
Bra.
Kom här.
Så ja.
Jag tror att jag flyttar.
Det är fel att ta lilla Julias säng.
Tack för banjolektionerna.
Mamma?
Har du beslutat var du bor nu?
Hon kommer att såra dig. Det vet du, va?
Jag ska starta en rockgrupp.
Bli som Elvis.
Det är bara tre ackord. Rock är simpelt.
Måste man vara simpel för att gilla det?
Roligt. Bravo.
Din sarkasm oroar mig. - Motsvarar den inte dina höga krav?
Fast det är inte direkt Bach, va?
Den låter alltid bra.
Den spricker garanterat inte. Och priset är väldigt bra.
Vad är så väldigt bra med det? - Det är 8 pund och 4 shilling.
Det är väl inte så bra, va, John? - Närmast medelmåttigt i mina ögon.
Väldigt bra vore... - Sju pund kontant.
Det är jättebra.
Men skjut inte, okej?
Lediga, töntar. - Vi är väl inte här för att skita i grupp?
Ni är utvalda till att vara med i mitt band.
Ett band? - Men jag kan inte spela nåt.
Det är ett skiffle-band. Man behöver inte kunna spela.
Vi ska bli fantastiska. - Om vi är kassa då?
Håll tyst, dumsnut.
Eric, du har en gitarr, va? - Ja.
Len, telådebas. - Vad fan är det?
En tom telåda med kvastskaft och snöre. Lätt. Man gör bara lite så här.
Låter sexigt. Tack, John.
Pete, tvättbräda. - Jättebra, härligt.
Rodders, du äger en banjo, va? - Ja, min farbror är gatumusikant.
Jag då, John?
Manager.
Tvätta nu händerna, din lortgris.
Nu behöver vi bara en trummis med eget trumset.
Colin som bor bakom mig har ett eget set.
Han är med. Vi övar klockan sex i Petes skyddsrum i trädgården.
Om ni inte kommer klår jag upp er.
Mitt skyddsrum? - Tyst, din fjant.
Frågor? Någon?
Har vi ett namn?
Ja, Rodders. Det har vi.
Galna tok.
Då så...
Är vi klara, killar? Jag frågade om vi är klara.
Ja. - Bra.
Då gör vi det fanimej. - Kom.
...ungdomar från trakten som spelar för allra första gången.
Ge dem ert stöd, mina damer och herrar.
Grabbarna från stan: The Quarrymen.
Kör hårt, Johnny Boy!
Var är ni?
Jag har tappat bort er.
Nej, det har jag inte. Där är ni ju.
Det var jättebra. Ni var skitskraja, hela högen.
Paul, min kompis från skolan.
Paul lirar också. - På vad? Snorren?
Det gör jag för jämnan.
Det är bra för handledsmusklerna.
Jag heter John. - Paul.
Vill du ha en öl? - Gärna te.
Finns det nåt te kvar, Pete? - Teet är slut, John.
Det ante mig.
Såg du oss spela? - Ja.
Och? - Ni är okej.
Är vi okej?
Du är okej. Ivan gillar dig och han är okej.
Hur okej är du på en sån där? - Jag är okej.
Du håller den bak och fram, va?
Några önskningar? - Ja, den rosa nejlikan är fin.
Kan jag låna den?
Hur gammal är du? - 15.
När? - Förra månaden.
Jag kan spela Little Richard också. - Vi måste öva till vår kvällsspelning.
Jag måste ändå gå. - Hej då med dig.
Jag har hellre honom i vårt band an nan annans.
John, din lille vän är här!
Det är A.
Men du börjar på D.
Jävlar. Vänta lite.
Fortsätt.
Det är min Buddy Holly-stil.
Bra.
D. - Just det, D.
Från D går det till E-moll.
Nej, B-moll. Det där är ett banjoackord.
Så B-moll är... - Ja, just det.
Till G.
Till A. Och sen börjar det om.
Det är mycket bättre akustik här. Tack.
Tycker mamma att det är okej att lille Paul vill bli Elvis?
Ja, hon hade älskat det. - Skitsnack.
Hon finns inte längre. - Va?
Hon liksom dog... i fjol.
Om vi ska göra det här borde vi skriva egna grejer.
Då blir man inte blåst av skivbolag.
Jag skriver grejer.
Inte sånger. Mer dikter. Berättelser, du vet.
Med en melodi får man en låt. - Har du skrivit några?
Ett par. - Varför vet du så mycket?
För du verkar inte vara rock-typen.
För attjag inte slår sönder saker och uppför mig som ett svin?
Nej, det är musiken. Just det, det är bara musik.
Helt enkelt.
Var är den?
Var är min gitarr? - Jag har fått ditt betyg.
Du lovade mig att jobba hårt.
Ljug så mycket du vill för andra, ljug för mig och vänta dig följder!
Var är den? - Jag har sålt den.
Det kan du inte. Men vi har spelningar.
Så synd.
Men det är min grupp. - Väx upp, John.
Dra åt helvete, Mimi. Jag sa "dra åt helvete"!
Jag behöver fem pund.
Jag fick tillbaka den.
Ja, mamma köpte den till mig.
Tack ska ni ha. - Tack.
Sen spelar vi Liverpool-killen Duane Eddys "Movin' 'n' Groovin"'.
Låt mig presentera mr Paul McCharmly!
Tack.
Tack, John. Snälla ord. - Jag menade dem inte.
Det här är George, min kompis.
Han borde vara med i gruppen.
Han borde ligga och sova. - Jag provade, men somnade inte.
Kom igen, George, visa dem.
Vad då, trollkonster? - Nej, min höga hatt är där hemma.
Abrakadabra, va, John?
Det var helt fantastiskt. - Det var inte dåligt, va?
Det var så bra.
Vi måste fira. Allt.
John fyller år snart, så vi kan väl ha fest hos mig på lördag.
Okej? - Får vi supa?
Bara om jag får. - Bönor då, mrs Lennon?
Vi lämnar dem i skafferiet.
Vad tycker du, Johnny Boy?
Jag tycker...
...attjag måste pissa.
Vem har eld till en dam?
Har du biljett?
Om du inte vill ha henne hängande runt bandet, gör nåt åt det.
Det är mittjävla band.
John, chauffören stannar inte!
Tack för det. - Ge mig en cigg.
Ursäkta. Så himla mysigt...
Han sa att det blir polisen eller flottan.
Farsan ger mig inget annat val.
Tänk dig mig i snutuniform.
Haffa folk.
Haffa dig.
Jag önskar ibland attjag hade tuttar.
Inte på nåt mysko sätt, bara för att ha nåt att leka med.
Du, Winston... - Ja?
Den här festen... - Ja?
Vi behöver inte gå dit.
Allt bra, John?
Hej, John. Hur är det?
Det var för henne, va? Din mamma.
Det var förfärligt. Hon rycktes ifrån dig.
Det är orättvist. - Hon hade cancer.
Vilken är din ursäkt?
Trevligt.
Kan nån stänga av skivjäveln-
innan jag börjar gråta av smärta?
Säg ett par ord, Johnny Boy.
Kuk. Pung. Knull.
Är det tillåtet? - Tal, tal!
Tack för att ni kom. Ni är väldigt speciella för mig.
I så måtto att jag hatar er alla lika mycket.
Utom dig, mamma.
Så klart. Tack för allt det här.
En stor applåd för Julia!
Och mitt band. Vad kan jag säga?
Ni är alltid där för mig.
Aldrig i tid och i regel ser ni ut som skit.
Men ni är där eller därikring. - Tala för dig själv.
Vart är vi på väg, killar? - Till toppeti-toppen, Johnny!
Just det. Till ens topphets toppeti.
Utom Shotton, som vill hoppa av.
Uppenbarligen får tvättbrädister inte tillräckligt med tjejer.
Och han känner sig som en fikus med sin mammas fingerborgar.
Kom här, fjanten.
Värd lite stålar när vi är berömda. Han är okej.
För helvete.
Tack.
Vart ska du? - Ut och röka en cigg.
Rök en här.
Jag undrar om det sitter nån där uppe på Mars och tar en snabb cigg.
Var är pappa?
De kallas "pappor", va? De flesta jag känner har en.
Jag kan inte tänka... - Kan du inte, mamma? Det kan jag.
Tänker är det enda jag gör.
Var är pappa, mamma?
Alf heter han, va?
Var fan är Alf, då? - Snälla, svär inte, John.
Sätt dig i mitt ställe de senaste 17 åren när alla frågar-
varför ens moster är ens mamma. Det blir man illa till mods av.
Då var det dags igen...
Vem öppnade kranarna?
Snälla, var inte så hemsk mot mig.
Är jag hemsk mot dig?
Jaha. Hemske John. Stygge John. Stackars Julia.
Du går inte. Jag vet att du är bra på att sticka, men inte i kväll.
Var är han?
Nya Zeeland, kanske. Jag vet inte.
Inte runt hörnet, som du?
Han var i handelsflottan.
Inga brev, inga pengar. Han övergav oss.
Sen övergav du mig.
Det var tillfälligt. Mimi höll med.
Tillfälligt? Jag bor fortfarande där!
Jag ville få tillbaka dig. - Jag tror dig. Det gör jag.
Hon gav mig inte tillbaka dig. - Mimi kan inte ge bort mig.
Du är min mamma.
Hon älskar dig så mycket.
Ja, mer än du.
Mamma? Jag är trött nu.
Är du ledsen igen? - Mamma är inte ledsen. Titta.
Jag kommer in nu, gumman.
Gå du.
Jag älskar dig. Tro mig.
Tro mig, det skulle jag älska att göra.
John? Vart ska du? - Bort från dig.
Du sa att du skulle komma hem.
Jag tror attjag... Jag har lite arbete att avsluta.
Det skulle bli en överraskning.
En Höfner.
Du stinker sprit.
Mamma hade fest för mig.
Då är det här bortkastat, va?
Säg till dina vänner att festen är slut!
Nej tack.
Vi har en objuden gäst. - Jag måste prata med John.
Mamma och jag har pratat ut.
Hon berättade saker om... Vad heter han nu? Alf.
Och om dig, lustigt nog. Ja, hon sa att du stal mig.
Gjorde du det, Mimi?
Du sa att "hon" - alltså du - "aldrig gav tillbaka dig".
När jag inte lämnar tillbaka saker måste jag medge att jag då stjäl.
Vad har du sagt till honom, Julia?
Sa hon varför jag stal dig? - Hon står där, fråga henne själv.
Sa hon att hon hade en annan mans barn, en dotter?
Mimi, snälla. - Ska jag sluta?
Titta på honom. Tror du att vi kan sluta nu?
Vems barn?
Säg det. Du vill ju så gärna att han ska få höra sanningen.
Vilken dotter?
Din mamma har alltid behövt sällskap. Förstår du vad jag menar med det?
Rock'n'roll, va, mamma?
Hon fick sällskap av en ung soldat när din pappa var till sjöss.
Du har en syster till: Victoria.
Var är hon?
Vi vet inte. Frälsningsarmén tog henne.
Efter det hade din mamma ihop det med en ny tjusig karl: Bobby.
Hon var ännu gift med din pappa-
och skulle sen uppfostra dig som om det var normalt.
När din pappa kom hem efter kriget ville han försöka rädda äktenskapet-
men det ville inte hon. Hon sa åt honom att försvinna.
Men Alf gav inte upp så lätt, va, Julia?
Hoppa gärna in i samtalet.
Nej, jag tänkte väl det.
Du bodde här hos mig i Mendips, när Alf dök upp helt oväntat.
Han sa att han ville ta med dig till Liverpool över dan-
men tog med dig till Blackpool.
Det visade sig att han hade biljetter till Nya Zeeland.
Han hade fåttjobb där och ville ta med dig.
Vi visste inte var du var och jag var helt ifrån mig.
Som tur var hade sjömansmissionen adressen till en släkting i Blackpool.
Alf släppte inte in mig. Det angick bara honom och din mamma.
Han bönföll henne om att ge äktenskapet en ny chans-
- för att hålla ihop familjen, men återigen vägrade hon.
Men vad skulle vi göra med dig? Så i all deras stora visdom...
Vem vill du bo hos, John?
De beslutade att fråga dig, en femårig pojke-
vem du ville bo hos livet ut. Och du sa...
Min pappa.
Pappa.
När hon visste att Alf tänkte ta med dig till Nya Zeeland-
och att hon nog aldrig mer skulle få se dig så stack din mamma.
Mamma!
Stanna!
Och det var då jag "stal" dig.
Och om det är att stjäla så är jag en tjuv.
Jag hade inget val.
Du hade ett val. Du valde att ta min son.
John, jag skulle inte lämna dig.
Nej, men du gick ut ur huset och nerför gatan!
Ja, men jag var sjuk.
Jag blir sjuk och är inte mig själv. Jag kan inte tänka eller sova.
Jag har varit hos läkare, men de förstår inte.
Jag förstår inte. Men jag är här nu. Jag tänkte aldrig lämna dig.
Snälla John. Jag älskar dig, John.
Nej!
Jag sa nej!
Ser du inte vad du gör med mig?
Jag blir galen och det är inte rättvist.
Eller är det?
Det här är ditt fel. - Och ditt.
Så varför ska jag bli galen?
Skit samma, det är slut.
Åk hem, Julia.
Idiot!
Sällan. Dra åt helvete.
Förlåt mig, ängel.
Kom, Marie. Han är en förlorare.
Älskade du honom?
Du skrämde livet ur mig. - Rätta stället för det.
Gjorde du det? - Det är hemskt att säga så.
Du visade det aldrig. - Du såg det bara inte.
Med min dåliga syn är det troligt.
Jag ska inte lasta henne för det hon gjorde i Blackpool.
Förlåta och glömma, antar jag. - Glömma?
Det vore nåt.
Det tjänar ändå inget till att hata en som man älskar.
Jag menar verkligen älskar. Eller hur, Mimi?
Jag borde flytta. - Va?
Huset känns lite trångt plötsligt.
Och utan mig kanske du och mamma kan minnas att ni var systrar förut.
Har du beställt? - Ja, te.
Roligt att se dig.
Varsågoda. - Har ni earl grey?
Du förväxlar oss med Buckingham Palace. Det är lätt hänt.
Jag tänker inte säga att jag hade fel. Inte om John.
Jag vill att du förstår det.
Men...
Kanske har jag inte alltid haft rätt.
Jag älskar dig faktiskt.
Jag hoppas att du vet det.
Har damerna licens på sina ben?
Det är härligt väder för det.
Allt känns annorlunda i solen. - Ja, i regel varmare.
Hur var det på universitetet? - Vi målade en kvinnas bröst.
Inte på henne.
Jag håller ett öga på er två.
Vart ska du? - Till Paul och lämna grejer.
Middag då? - Jag är inte hungrig.
Han kan äta hos mig. Han är ju nära mig, hos Paul.
Om du inte gör nåt särskilt, Mimi.
Då slipper jag ju laga mat.
Jobba på, Fishy. Ligustern klipper inte sig själv.
Seså. Sätt dig en stund.
Var inte larvig.
Är John hemma, mrs Lennon? - Hos Paul.
Jag har en ny bokning. På Stanley-slakteriets sällskapsklubb.
Ni blir slaktade!
Vad är det här? Nån jävla gruppövning?
Det är din mammas! - Hon är för fan död!
Du vill slå mig också, va?
Kom igen då.
Förlåt.
Jag började precis lära känna henne.
Jag vet.
Hon kommer aldrig tillbaka!
Nej.
Nej, det gör hon inte.
Jag är ett svin.
Förlåt, grabben.
Okej. Allihop, sluta gråta, för helvete.
Vi ska föreställa ett rockband, för guds skull.
Hon sparade det här till dig.
Det är lite pengar.
17 pund och 6 shilling. - Här är jämna pengar.
Varför ringde du inte? - Jag har ingen telefon.
Har du nåt användbart i råttboet du kallar hem?
Askfat, några av Stus målningar. Men mest askfat.
Du kommer att bli sjuk.
Vad förskaffar mig den äran?
Jag ska till Hamburg. Det ligger i Tyskland, Mimi.
Hamburg? Humbug.
Jag blir borta ett par månader.
Kanske ännu längre.
Är det med din nya grupp? Vad är det nu de heter?
Bryr du dig? - Jag tycker alla låter likadant.
Vi åker på lördag.
Har du min födelseattest?
Jag behöver den för att få ett pass.
Kan du skriva på den här?
Var skriver jag på?
Vid "förälder eller målsman". - Men vilket är jag?
Båda.
Var inte larvig.
Glasögonen.
Jag ringer när jag är i Hamburg. - Glöm det inte. Snälla.
John ringde Mimi så fort han kom till Hamburg
...och varje vecka därefter så länge han levde.
SLUT Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2009