www.DanishBits.org
BASERET PÅ VIRKELIGE HÆNDELSER
Hallo?
Hvad laver du i mit hjem?
Vi kommer for sent.
Jeg tager den selv.
Der er du jo. Hvem kunne vide, at du havde så mange ting?
Din far er kongen af Tetris.
Hun behøver ikke at kunne lide det. Det er ikke derfor, vi gør det.
- Hvor er Luke? - Han er på banen.
- Vi er allerede sent på den. - Havde du forventet andet?
Nej. Vi når ikke frem inden middagen.
Onkel Marv ville lægge en nøgle.
Godt.
Så kører vi. På med selen, frøken.
Luke!
- Vi er lige begyndt på en kamp. - Beklager. Vi er allerede sent på den.
Fortæl, hvordan den ender.
Godt.
Hvorfor må jeg ikke blive hjemme?
Alene? Ikke tale om.
- Alle mine venner er alene hjemme. - Netop.
Hjælp din søster på plads på den nye skole.
Vent. Jeg lægger en besked.
- Du stinker. - Onkel, Marv. Det er Cindy.
Vi kom sent af sted, så vi er nok ikke ved Gatlin Lake før...
- Omkring kl. 21 eller 22. - Drop det.
- Vi spiser på vejen. - Kan I huske Marv og tante Sheryl?
Jeg kan huske, at onkel Marv lugtede af våd hund og øl.
Mor og far bliver ruineret af din kostskole.
- Det har vi aldrig sagt. - Hvorfor har I så opsagt vores kabel- tv?
Der kan du se. Jeg havde ret.
- Tror du, at det var min ide? - Du elsker opmærksomhed.
- Pikhoved. - Skedeprut.
- Stop. - Hvad er en skedeprut?
Seriøst. Hvad betyder det?
- Skal jeg hente hende? - Hun straffer os.
- Har I brug for et par minutter mere? - Ja, et par minutter.
Jeg gør det.
Vil du ikke engang lade som om?
Gør det nogen forskel?
Ja. Gør det nogen forskel?
Men smid dem væk, inden du kommer til din nye skole.
- De skulle jo nødig smide mig ud. - Så let giver de ikke op.
Nej, ikke som dig og far.
Jeg ville ønske, at nogen havde gjort det her for mig.
Det gik jo fint for dig.
Du kendte mig ikke dengang.
Jeg begik fejl. Mange.
Teenagere gør så meget dumt, mor. Jeg er teenager.
Det her er ikke bare noget dumt, Kins.
Det, der er sket det seneste år...
Hverken Sabrinas eller Lauries forældre sender dem væk.
- Jeg er ikke deres mor. Jeg er din. - De er heldige.
Og jeg bekymrer mig om dig.
Nu slipper du for at bekymre dig.
Nu bliver det bare jer tre igen, som det altid burde have været.
Tror du virkelig det?
VELKOMMEN TIL GATLIN LAKE
Er her overhovedet nogen?
Folk tager nok hjem i september efter Labor Day.
Kontoret ligger lidt længere nede.
"Husvogn 47. Lad, som om I er hjemme. Vi ses i morgen. Onkel Marvin."
De efterlod en seddel om, at vi ses i morgen. Vi bor i nummer 47.
- Det her er da meget fint. - Hyggeligt.
- Hvem af os skal bo her? - Det skal vi alle sammen.
Selvfølgelig.
- Bor her andre? - Det var underligt.
- Skal jeg smide det ud? - Ville du da spise det?
- Det lugter fint. Oksekød og broccoli. - Lad være.
- Her er ingen glas. - Ned med det, kvinde.
- Kan du huske vores campingtur? - Det var den, jeg hentydede til.
- Er det onkel Marv? - Formentlig.
- Han kunne nok lugte vinen. - Mor, der er nogen, der banker.
Nej, I behøver ikke at rejse jer. Jeg åbner.
- Det er en pige. - En pige?
Kan jeg hjælpe dig?
Er Tamara hjemme?
Du er vist gået forkert.
Fint nok.
- Jeg troede ikke, at her boede nogen. - Hun må være faret vild.
Godt, folkens. Skal vi spille kort eller sådan noget?
- Så bliver det vist bare os to. - Ja.
- Er I sikre på, at I ikke vil være med? - Kom nu.
Kan vi ikke have en sidste aften uden jeres telefoner?
- Fint. - Tak.
- Hvad vil du spille? - 500. Så tager det hele aftenen.
Kan du ikke lægge den væk og gøre os selskab?
Skat, det her...
Det med at være forælder... Det er svært.
De dårlige karakterer. Pjækkeriet.
Vi er jo bare bekymrede.
Tak.
- Skat... - Hvad skal du?
Jeg har brug for frisk luft.
- Skal jeg gå efter hende? - Nej, så bliver det kun værre.
Uanset hvem af os, det er.
Luke, gå ud og tal med hende.
- Hvorfor det? - Fordi du er hendes bror.
Gider du ikke godt at gøre, som din mor beder dig om?
Fint nok.
Men jeg ved ikke, hvad I vil have mig til at sige.
Ingen har sagt, at det ville blive let.
Kinsey!
Kins?
- Hvad har du gang i? - Mor bad mig gå ud til dig.
- Den kælling. - Alt er så dramatisk.
- Ja, ikke? - Jeg mente med dig.
Skrid med dig.
Du ved godt, at man normalt inhalerer røgen, ikke?
Hold nu op. Tag dig nu sammen, søs.
De vil sende dig væk. Hvad fanden er der at græde over?
Du slipper væk næste år og kan leve dit eget liv.
Sådan bliver det måske også for dig.
Det her sted kan blive en ny begyndelse.
Du kan være den, du gerne vil være.
Lad være.
Gør vi det rette?
Det ved jeg, at vi gør. Vi har jo prøvet alt.
Ja.
Det bliver skønt at have huset for os selv igen, når Luke starter på college.
Vi kan gøre det på sofaen, som vi plejede.
Jeg ser så træt ud.
Du ser smuk ud.
Jeg elsker dig.
- Låste du dem ude? - Nej.
Døren er ikke låst, folkens.
Er Tamara hjemme?
Er du faret vild? Skal jeg ringe til nogen?
Er alt i orden?
Den samme pige?
Ja.
- Hvor er ungerne? - Hvad?
Er de gået væk herfra?
Luke!
Kinsey!
- Jeg henter mine sko. - Der er nok ikke sket noget.
- Den pige skræmte mig. - Ja, det var lidt... mystisk.
Kan du huske, da jeg var miniput, og du fulgte efter mig til boldbanen?
Jeg ville spille, men du lod mig aldrig være med.
Du var jo lille. Det er sådan, det er.
Du kunne knap nok løfte boldtræet og slet ikke ramme noget.
Her. Gør klar til at kaste.
Hvad med postkassen?
- Flot. - Du burde have ladet mig spille.
Hvad mon Marv og Sheryl laver her helt alene hele vinteren?
Det ved jeg ikke. De har sikkert masser af snusket pornosex.
- Sært. - Ja.
- Er du bange? - Nej.
Hallo?
For helvede.
Jeg slår dig ihjel. Det der var ikke sjovt.
- Bingo! - Ja, et shot.
- Tre. - To.
- Hvad var det? - Det ved jeg ikke.
- Kom, vi går. - Vent.
Er her nogen?
- Lad os nu gå, Luke. - Nej, lad os lige...
Hallo?
Er her nogen?
Hold da kæft.
Den skræmte livet af mig.
Hvad er det?
Intet.
Hvad pokker?
Hvad fanden?
- Luke... - Hvad?
Kom. Kom!
Vent.
- Hvor er vi? - Det ved jeg ikke.
- Kom vi derfra? - Det ved jeg ikke. Det hele er ens.
Her.
- I guder. - Hvad fanden foregår der?
Marv og Sheryl er skåret op, og der er blod overalt.
- Er det her en spøg? - Nej. Jeg sværger.
- Hvor så I det her? - En husvogn stod åben, så vi gik ind.
Det er ikke for sjov. Jeg sværger.
Han laver ikke sjov. Vi sværger begge to.
- Nogen har skåret i dem. - Tag Kinsey med ind igen.
Tag Kinsey med ind i husvognen og ring til politiet. Og lås døren.
- Kan du finde tilbage? Vis mig det. - Ja.
Vi kom derfra.
Jeg er bange, far. Hvem ville gøre sådan noget?
- Du skal nok klare det. - Nej. Nej.
De klarede det ikke.
- Vi klarer os. Der sker ikke noget. - Du så dem ikke.
Mor.
Mor, telefonerne...
Mor...
Du godeste.
Hallo?
- Hallo? - Alarmcentralen.
Hallo? Kan du høre mig?
Hallo, kan du høre mig?
- Mor. - Hallo?
Mor. Mor!
Mor.
- Hvad vil du? - Mor!
Kan du høre mig?
Jeg vil anmelde et mord. Hallo? Kan du høre mig?
Nej.
Alarmcentralen.
- Ind i soveværelset! - Luk den!
Ud på badeværelset! Luk døren!
Lad os være i fred!
Hvem er hun?
- Jeg fik den op. - Jeg løfter dig op.
Træk dig op!
Løb! Løb! Hold nu op!
Løb! Du skal væk nu.
Du godeste. Flygt, skat.
Nej!
Mor!
- Skat. - Slip hende!
- Det er her, ikke? - Jo, her.
- Vent her. - Hvorfor det?
- Lad mig se efter. - Jeg har allerede set det.
Det virker ikke. De er i det bageste værelse.
Vi må tilkalde politiet.
- Har du din mobiltelefon? - Jeg efterlod den i husvognen.
Fint nok.
Hvad fanden?
Fandens.
Onkel Marv, det er Cindy. Vi kom sent af sted-
- så vi er nok ikke ved Gatlin Lake før omkring kl. 21 eller 22.
Pis! Hvad var det?
Far?
Pis!
Ned!
Hvem er det?
Vi må tilbage til mor og Kinsey. Vi må forsøge at komme væk.
Du skal løbe. Jeg er lige bag dig. Du stopper ikke, før vi er tilbage.
Løb!
Far.
- Hvad laver du? - Jeg kan huske, at de havde en pistol.
Ved du, hvordan man bruger den?
Har du tænkt dig at skyde dem?
Du har fem sekunder til at forsvinde, før jeg begynder at skyde!
Fem. Fire.
Tre. To.
Et.
Tjek omme bagved.
- De er væk. - Godt. Så går vi tilbage.
Bliv tæt på mig. Ja.
Kom så!
Hjælp!
Kom nu!
Pis! Kinsey! Cindy!
Det er min telefon.
Hvad er der, far?
Nej!
Hør på mig. Vi må finde din søster.
- Du skal blive her. - Ja. Hvad skal vi gøre?
Jeg henter bilen, og så finder vi hende.
Kinsey!
Kin!
Kinsey!
Hvor er hun?
Kom nu, Kinsey!
Kinsey!
Pis!
Hvad er det, der sker?
Hallo?
- Lad os være i fred! - Men vi er kun lige begyndt.
Far? Far, vågn op. Vågn nu op.
For helvede. Far!
Er du uskadt?
- Pis! - Hold da op.
Jeg kan ikke... Jeg kan ikke.
Jeg forsøger at trække den ud.
Jeg forsøger...
Sig, hvad jeg skal gøre.
- Du skal væk herfra. - Jeg går ikke fra dig.
- Du skal væk. - Jeg går ikke fra dig.
Du skal finde din søster. Hun har brug for dig.
Pistolen. Find pistolen.
Her.
- Ved du, hvordan man gør? - Nej.
Man lader og trækker hanen tilbage og trykker på aftrækkeren.
Det skal nok gå. Det skal nok gå. For helvede!
Godt. Godt.
Jeg finder hende. Vi tilkalder politiet og en ambulance og kommer tilbage.
Jeg er stolt af dig.
Det ved jeg godt.
Pis!
Lad være.
Lad være!
Hvorfor gør I det her?
Pis!
Lad nu være. Jeg ved ikke, hvad det er, I har gang i, men hold op.
Lad min familie være i fred.
Lad dem være. Vær nu sød.
Jeg beder dig.
Godt. Godt. Kan vi tale om det?
Dit svin!
Du godeste.
Kinsey!
Hallo?
Nej, nej, nej!
Stop!
Slip hende!
Læg kniven fra dig.
Slip kniven!
Luke...
Vil du skyde mig?
Giv mig pistolen. Giv mig pistolen! Giv mig den, Luke!
- Jeg skyder hende! Skyd, for helvede! - Løb!
Vinduet, Luke.
- Tror du, at du kan nå? - Jeg kan prøve.
Jeg løfter dig op.
For helvede, hvor gør det ondt.
- Går det? - Ja. Kom.
Hold da op. Det skal nok gå.
Sid her.
Tag skjorten af.
Mor...
Jeg ved det godt.
- Men vi skal nok komme væk. - Jeg prøvede at nå hendes hånd.
- Hold op. - Jeg havde hende, men kunne ikke.
Jeg var så ond.
Kan du huske, da jeg faldt ned fra træet i Marshpoint? Kan du huske det?
- Det kan du godt huske. - Ja.
Du cyklede hjem, selvom dit ben var brækket.
- Idiot. - Helt idiotisk.
Mor fandt mig på sofaen. Jeg spiste pizza og lod som ingenting.
Mit ben var hævet og blåt. "Hvad fanden har du lavet, Luke?"
Det skal nok gå.
- Hun sagde det nok sådan. - Præcis sådan.
- "Hvad fanden har du lavet, Luke?" - Og hun beder os om at tale pænt.
Giv mig din arm.
- Det er min skyld, at hun er død. - Lad være, Kins.
Vi havde ikke været her, hvis ikke jeg ikke var sådan en taber.
Ti stille. Ti stille. Du ved, at det ikke er sandt.
- Undskyld. - Det ved du.
Hvorfor gør de så det her mod os?
Hvorfor?
Vi må komme væk herfra, finde en fastnettelefon og ringe til politiet.
Luke, hjælp!
- Kom. - Jeg kan ikke.
- Vi gemmer os her. Giv mig din hånd. - Jeg forsøger at finde kontoret.
- Hvad? - Bliv her. Du må ikke gå.
Jeg ringer, og så kommer ambulancerne og politiet.
- Jeg vil med dig. - Nej, hold op.
Hør på mig. Jeg kan komme hurtigere frem. Du er i sikkerhed her.
Forstår du det?
- Jeg elsker dig, søs. - Jeg elsker også dig.
Vi skal nok klare den.
Det skal nok gå.
- Alarmcentralen. - Vi har brug for hjælp.
- Nogle galninge vil dræbe os. - Tag det roligt.
- Hvad er adressen? - Det ved jeg ikke.
Det er et område med husvogne. Jeg ved ikke, hvor vi er.
Gatlin Lake! Det hedder Gatlin Lake.
Hallo? Hallo?
Lad os være i fred.
Lad os være i fred!
Jeg dræbte en af jer.
Hvordan føles det?
Hvordan fanden føles det?
Luke, Luke...
Jeg har dig. Sæt dig her.
Du skal have hjælp. Jeg må ud til den store vej.
Nej, lad være.
Er alt i orden?
Kom.
Kom. Der sker ikke noget. Kom.
Tag det roligt. Der sker ikke noget.
Du må hjælpe min bror. Han er i klubhuset.
Vi skulle mødes der, så der er han.
En masse galninge prøver at dræbe os!
Hvor er nøglerne?
Hvor er nøglerne? Hvor er de?
Kom nu!
Væk med dig!
Hvorfor gør I det her?
Hvorfor ikke?
Kom nu!
Start nu! Du skal starte!
Stop!
Stop bilen! Stop bilen!
Gudskelov.
- Hej. I må hjælpe mig. - Har du det godt?
Hjælp mig. Vent.
Kør!
Hallo?
www.DanishBits.org
Tekster: Helle Virenfeldt Smith www.btistudios.com