Dette har været Destinys formål, siden det kom i stjernesystemet.
Skibet er vores bedste chance for at komme hjem.
- Er vi færdige? - Vi bliver aldrig færdige.
Vi skulle ikke have forladt ham.
Tror du ikke, jeg ved det?
Alle tror, vi er sikre. De tror, de aldrig finder os igen.
Hvorfor holdt du en af os fanget?
Vi er ikke sikre, er vi?
- De kommer! - Hvem kommer?
Lucian-alliancen. De vil tage Destiny.
Det ender kun på en måde, hvis vi venter.
Jeg overgiver ikke skibet.
Når jeg er helt forandret, vil obersten se mig som en trussel.
- Vil det være dig? - Jeg kom for at bede om tilgivelse.
Jeg tilgiver dig, Ronald.
Det ligner vores fartøj.
Fartøjet er blevet repareret.
Det er en endnu bedre end før.
Hvis de kan sende vores folk tilbage,
kan de så ikke redde vores datter?
Jeg må vide det.
Jeg ved, der ingen kahytter var, og bestemt ingen børn.
Simeon dræbte sin vagt og dræbte så Ginn.
Du er ikke den eneste her på skibet,
der har mistet en de holdt af.
- Hvor er Eli? - Han har ikke vist sig endnu.
Eli, hvor er du?
Eli, du er savnet på broen.
Tak. Jeg ved ikke, hvad der skete.
- Jeg må have været... - Ja, ja, meget interessant.
- Ups. - Hr. Volker?
Undskyld, jeg tjekkede skibets strømnet,
og jeg tror...
Huskede du at gå udenom de kritiske systemer?
Nej.
Sådan.
Det her er interessant.
Det ser ud til at Destiny har opfanget en fjern energisignatur.
Hr. Brody, skal jeg virkelig komme derover?
Værsgo.
Nå?
Hvad mener du med "fjern"?
Vi er på et rumskib langt fra alting.
Herfra er alt fjernt.
Denne energisignatur er fra et område
udenfor den rute seed-skibene har lagt.
Det ville være en omvej at tage dertil.
- Hvor stor en omvej? - Omkring en dag i FTL.
Har vi nogen bud på, hvad det er?
Det kunne være en ny kraftkilde, tegn på intelligent liv.
En stor sort monolit i kredsløb om en planet.
- Undskyld. Sov over mig. - Det er ikke til at sige,
derfor bør vi undersøge det.
Hvad er der blevet af "Destiny har en mission,"
og "Vi er alle om bord og på vej frem"?
Dette er ikke frem, det er sidelæns.
Vi udskyder blot vores mission, hr. Brody.
Men Lisa har ret. Det kunne være intelligent liv.
- I bedste fald efter min mening. - Mener du det?
Behøver jeg minde folk om,
hvad der skete sidst, vi løb ind i en fremmed livsform?
Eller gangen før den?
Men man kan ikke skære alle over en kam.
Det er præcis det, man kan.
Det kunne være til fordel for
os og for Destinys mission.
- Lad os undersøge det. - Læg en ny kurs.
Hvordan gør du det?
Lad os få Chloe herop, hun kan lave de nødvendige udregninger.
- Jeg prøvede at kalde dig. - Jeg hørte musik.
- Vi går ud af FTL. - Tak.
- Er det... - Skibe, eller det der er tilbage.
Sikke en slagmark.
Det var en slagmark. Nu er det en gravplads.
Nå...
Det var strålingslommer fra skibene,
der skabte energisignaturen, som Destiny låste sig fast på.
Mindst et af dem kender vi.
Det er det samme type skib, som du og dr. Rush kiggede på tidligere.
Det ser ud til, at de tabte denne kamp.
Jeg får Destinys computer til at køre et program,
der samler disse spredte mønstre.
Så kan vi måske forstå, hvad der foregår her.
I mellemtiden?
I mellemtiden, oberst, er vi rejst langt.
Det er en skam at tage af sted tomhændet. Jeg foreslår forsigtig udforskning.
Hr. Brody, vil du?
Det er som en losseplads i rummet.
Hundredvis af skibe, i små stykker, over det hele.
Det er uhyggeligt.
Jeg ville bare lige sige det.
- Hvad er der galt? - Det har jeg sagt.
Det er spild af tid at besøge mig.
Du skal ikke sætte dit liv på standby
for at se mig forsvinde her.
- Forsvinde? Chloe... - Det spreder sig hurtigere.
Jeg har forsøgt at kæmpe,
at kontrollere det, men det er stærkere end mig.
Før eller siden er jeg ikke mig selv længere.
Jeg vil være noget andet, noget farligt,
som ikke kan blive på skibet.
Det vil jeg ikke lade ske.
Du kan ikke gøre noget.
Det bedste er at gøre brug af mig, mens jeg stadig er mig selv.
Vil du holde op med at tale sådan?
- Hvorfor, Matt? Hvorfor benægte det? - Fordi det ikke er uundgåeligt.
Selvfølgelig er det det, og det ved du.
Du har allerede trukket dig væk.
Hvornår har vi sidst sovet sammen?
Ser du? Du ved, det er sandt.
Premierløjtnant Scott?
Sir?
Klæd dig på og mød os ved fartøjet.
Javel.
Vi har ikke snakket færdig.
- Jeg skal op på broen. - Dr. Rush siger, du kan undværes.
Sagde han det?
Jeg sparer dig for problemerne. Jeg er ikke skør,
hvilket er flot, tingene taget i betragtning.
Jeg gik fra at bo hjemme med mor, til at være strandet på et rumskib
milliarder af lysår fra Jorden.
Og skråt op med den sidste starfighter,
for Halo har ikke forberedt mig på dette.
Ingen var beredt.
Alle har fået en form for træning,
men, hallo, jeg er nået langt på ti måneder.
Jeg har kæmpet i rumslag, overlevet dødelig stråling,
tidsrejser, på en måde. Det kæmper jeg stadig med.
Jeg synes ikke, du er skør. Ikke mere skør end os andre.
Mener du det?
Okay. God snak.
Det er ikke en psyk-eval, Eli. Vi er bare to venner, der snakker.
Du har været distraheret på det seneste, og vi er bekymrede.
Er I bekymrede, fordi jeg er lidt distraheret?
Vi er bekymrede, fordi du burde være langt mere distraheret.
Den mindevideo, du satte sammen til sergent Riley,
var meget rørende.
Ved du, hvad der er skørt?
Jeg glemmer sommetider, han er væk.
Jeg kan gå ind i portrummet, dreje hovedet,
og undre mig over, hvor han er,
og så husker jeg det.
Han betød meget for dig.
Når hele ens verden kollapser til at være 100 mennesker et meget lille sted,
så er det hele vigtigt, Camile.
Riley var en del af skibet og tabet af ham,
var ikke bare sørgeligt. Det var forkert.
Hvad med tabet af Ginn?
Hvornår reparerede du den tredje dragt?
I går. Den er sikker.
Hvorfor har jeg den på og ikke dig?
Det er nemmere at lave den, hvis noget går galt.
Hvilket der ikke gør, formentlig.
- Okay, oberst, vi er klar. - Læg fra.
Kig jer omkring.
- På vej ud. - Premierløjtnant, pas på derude.
Det er fantastisk.
Jeg ved ikke rigtig.
Har du det ikke lidt mærkeligt med at flyve igennem det her?
Nej. Alt farligt er for længst dødt.
Status, premierløjtnant?
Alt o.k.
Vi kommer til noget spændende nu.
- Vi ser det. - Det ser intakt ud.
Opfanger svage EM-målinger.
Der er et adgangspunkt på skibets venstre side.
Skal vi undersøge det?
Sir?
- Værsgo. - Javel.
Lad os gøre det.
- Beklager, jeg er sent på den. - Du kommer lige tidsnok.
Slår bakkraft til.
Vi kommer ikke tættere på.
På med hjelmene.
Lad os kigge på det.
Vi ses på den anden side.
Jeg er om bord.
Jeg venter på dig.
Jeg er på vej.
Kom. Jeg har dig.
Hr. Brody er på vej.
Vi er begge om bord.
Kig jer omkring. Se om der er noget I kan bjærge.
Denne vej.
Pas på derovre, okay?
Gør mig en tjeneste, rør ikke ved noget.
Hvis I vil undersøge noget,
så lad mig kigge på det først.
Hvad sagde jeg lige?
Ringeklokken er død.
Vent.
Her.
Sådan, brug skulderen.
Måske skulle du rykke dig lidt for at få noget kraft bag.
- Vil du hjælpe? - Okay.
Så hold kæft og lad mig arbejde, okay?
Okay.
Kom så!
Hej, jeg har noget frokost med.
Fedt. Man bliver sulten af at sidde her hele dagen.
Man kan vel ikke betænke obersten i, at han lukker jer inde,
efter det der skete med Simeon.
Jeg forstår, men Simeon var ustabil.
- Du vidste det, men sagde intet. - Jeg troede, jeg kunne styre ham.
Men det kunne du ikke.
Det ved jeg godt.
Jeg har ikke set dig længe.
Jeg har haft travlt.
Dit folk, dem der kom fra planeten,
- de havde ikke dit barn, vel? - Nej.
Jeg tog fejl. Jeg blev vildledt.
Formentlig.
Det er den eneste forklaring.
Skibet her har før gjort folk skøre.
I mit tilfælde, tror jeg, det ville beskytte mig.
Jeg bør gå tilbage til sygeafdelingen.
- Hvad er der? - Jeg er ikke sikker.
Tal til mig. Hvad er situationen, sergent?
Mørk, og meget stille.
For stille.
Oberst, det er T.J.
Værsgo.
Jeg har set bevægelse blandt vragdelene.
Hvilken slags bevægelse?
Jeg ved det ikke.
Det gik hurtigt, jeg mente bare, jeg burde melde det.
Tak for det.
Hvad fanden var det?
Det er Destiny, der fortæller os, at det har lavet simulationen færdig.
Eller også er tærten færdig.
Nej, simulationen.
Klar?
- Hvad er det for stykker? - Aner det ikke.
Åh nej, vi må væk.
- Hvorfor? - Tosidet kamp.
Disse er destrueret, men disse, de er bare sorte.
De er ikke destrueret eller beskadiget. De er i dvale.
Premierløjtnant, fald tilbage til Destiny.
Men sergent Greer og Brody har lige bordet vraget.
De skal ud med det samme.
I kan være i fare.
Javel. Greer, fik du det?
Vi er på vej.
Hvad fanden?
- Gentag, premierløjtnant? - Jeg tror, jeg så noget.
- Hvad er det? - Jeg er ikke sikker.
Oberst, det er Camile. Vi er ikke alene.
Der er potentielle fjender på vej.
Skjolde på fuld. Klart skib. Skyd kun på min ordre.
Eli, du skal sende en besked.
På alteransk?
Alteransk, engelsk, bat-signal, alt.
Sig: "Vi er ikke fjendtlige".
Greer, I skal tilbage nu!
Jeg må smutte.
Tamara. Lad mig hjælpe.
De kommer tættere på.
Se, vi har flere skærme.
Kom så!
Af sted.
Start!
- Skjoldene er oppe. - Er der svar på vores besked?
Nej.
- Væk! Kom så! - Af sted!
Skyd igen.
Der er brud i en af de ubeboede sektorer. Jeg lukker af nu.
- Klar? - Ja.
Okay.
Så er det nu!
Skjoldene svækkes.
- Overfør kraft fra våben. - Vi har flere overbelastninger.
Ny rute!
- Vi bør hoppe. - Fartøjet er ikke tilbage.
- Vi kan ikke vente, hr. Volker. - Vi skal ingen steder.
Kom med! Denne vej! Af sted!
Denne vej!
Hold øjnene åbne.
- Klokken to. Lige der. Kan du se ham? - Jeg ser ham.
Vi er om bord.
Lad os komme væk.
- Det virker ikke. - FTL er offline.
- De må være ramt. - Hvornår er de klar?
Skjoldene svækkes, og nogle våben er nede.
Flere dele af skibet er nede.
Skjoldene sætter snart ud.
Vi har kun sublight-motorer. Vi slipper ikke væk.
Vi må prøve.
Der lige kommet et skib ud af FTL.
Det er et seed-skib.
Destiny, Telford her.
David, hvordan søren...
Der er ikke tid. I skal følge os.
- Hvor skal vi hen? - Det er i bevægelse.
- Hvor skal de hen? - Direkte mod stjernen.
Lad os følge efter dem. Overfør al kraft til skjoldene.
Så er det nu.
Vi kommer ud på den anden side.
Det købte os noget tid,
men vi har kun, til de kommer rundt om stjernen.
Selv tak.
Lad os dokke.
Jeg har en fantastisk historie, men kort tid til at fortælle den.
De herrer.
Det er ret imponerende.
Ikke så imponerende som at redde os med et seed-skib.
Det fik jeg hjælp til.
Rumvæsnerne vi mødte,
viste sig ikke at være fjendtlige,
blot desperate.
Efter Destiny koblede sig fra og hoppede i FTL,
troede jeg, det var slut.
Jeg var omringet. Jeg var i deres magt.
Men de var venligtsindede.
Jeg ville ikke kalde dem venlige, men
de ville ikke skade mig.
De var nysgerrige.
Jeg prøvede at kommunikere, men det var umuligt.
Altså verbalt, så vi fandt en genvej.
Deres stasis-kapsler er forsynet med stimulatorer,
designet til holde deres værts hjerne aktiv
under længere dvale, så da jeg blev lagt i...
Det er svært at forklare oplevelsen.
Det var som at se et filmbibliotek på mindre end en dag.
Jeg så tusindvis af billeder.
Det meste var utydeligt, uforståeligt, men andet var skarpt.
Over tid gik tingene sammen,
og jeg fik en grundlæggende forståelse
af dem og deres historie.
De kalder sig ursini, og efter noget tid stolede de på mig.
Ved at arbejde sammen, fik vi seed-skibet op og køre.
Jeg har prøvet at finde jer siden.
Du har været væk i snart en måned. Hvad med mad og vand?
Kapslerne leverer næring til værten.
Jeg kom til at savne maden her på Destiny.
Så rumvæsenerne hjalp dig af godhed?
Der er mere i det end det.
De har brug for vores hjælp.
Skibene der var efter os er automatiske angrebsdroner.
For år tilbage begik ursinierne
samme fejl som os og vækkede dem,
og de har kæmpet lige siden.
Da de opdagede seed-skibet, bordede de det for at...
For langsigtet rekognoscering.
I håb om at de så kunne vinde over dronerne.
De skulle have boet der midlertidigt,
men ingen kom efter dem.
De var i dvale indtil vi kom forbi.
De drænede Destinys kræft, fordi de var desperate
efter at komme hjem,
og nu, selvom de kan komme hjem,
er de bange for at tage kontakt, før de er sikre på at dronerne er væk,
og det er der, vi kommer ind i billedet.
Vi kan ikke stole på dem.
Vores FTL er offline. Vi har ikke noget valg.
Hvad skal vi så gøre?
Det bliver stadig diskuteret.
Det er kun et spørgsmål om tid,
før dronerne går rundt om stjernen og finder os,
og med FTL-motoren offline, så er vi prisgivet.
Måske er der en udvej. Vi hjælper ursinierne med at vinde over dronerne.
Vi klarede knap nok vores første møde med dem.
Det var bare fordi, vi bar os forkert ad.
Ifølge Telford, styres dronerne af et kommandoskib.
Hvis vi tilintetgør det, er dronerne magtesløse.
- Så enkelt er det. - Jeg tvivler på, det bliver enkelt.
Jeg håber, det bliver nemmere end umuligt.
Ved vi hvor kommandoskibet er?
Det ved de. Det er udenfor sublight-afstand. Vi bliver nødt til at hoppe.
Har du forklaret dem, at vi ikke kan hoppe?
Det har Telford sagt.
De vil give os et lift.
Jeg forstår det ikke.
De går i FTL med os dokket,
så hopper vi med dem.
- Er det muligt? - Teoretisk.
"Teoretisk."
Der er altid en risiko, når man vil hoppe så hurtigt efter hinanden,
men hvis det virker,
så tager de os et sikkert sted hen,
så køber vi tid,
indtil vores FTL fungerer igen.
- Du vil snyde dem? - Ja.
Det kan vi ikke. Hvis de vil hjælpe os...
Så er det en fantastisk mulighed for at udnytte dem.
Det er en dårlig idé.
Hvorfor? På det tidspunkt, kan de ikke skade os.
Nej, men vi skal stadig bruge dem til at få kontakt med Jorden.
Hvor er Park og Brody?
De reparerer skadede systemer.
Hvad laver du?
Holder øje med skibets strømniveau.
Nå...
Du vil måske gerne vide, at der ryger energi ud
fra en af våbenplatformene.
Sørens.
Her.
Gå ud og hjælp Park og Brody.
- Jeg er midt i... - Smut.
Det må jeg måske hellere.
Jeg ved det. Jeg dummede mig.
Du overså en lille ting, en af mange ting på det sidste,
men du har ikke dummet dig. Ikke endnu.
Jeg er sikker på, der ikke vil gå længe med den attitude.
Jeg forstår det godt.
Folk regner med det unge geni. Jeg må ikke fejle.
Selvom du er så klog,
kunne du ikke redde den kvinde, du elsker.
Hvad?
En der var større og stærkere kom forbi og tog hende fra dig,
og du kunne intet gøre.
Du var sikkert så blind af raseri, du drømte om at få hævn
over den fyr, der dræbte hende. Slå fyren på hans hjemmebane.
Selvom det var lykkedes, havde det intet ændret.
Du ville stadig vågne, og hun ville være død.
Jeg går.
Vi voksede op i den tro, at alle er lige,
at man ikke er bedre end andre.
Det er selvfølgelig en løgn.
Nogle er bedre end andre,
og det er dem, der indser, hvad det er, der gør dem bedre,
og udnytter det, som får succes.
Du har så meget potentiale, Eli.
Du kan få mere succes, end du kan drømme om,
men du kan kun opnå det,
ved ikke at blive holdt nede.
Du må ikke give op, ikke så tæt på.
Kommer jeg ubelejligt?
Telford har kommunikeret med ursinierne og er på vej tilbage fra seed-skibet.
Det ser ud til, vi har en aftale.
Lad os give dem tegn.
Det skulle virke i teorien.
Det er ikke anderledes end når et lille fartøj hopper i FTL med Destiny.
Udover at fartøjet er langt mindre end Destiny,
og lavet til det, og vi er tre gange større end seed-skibet,
og håber på det bedste.
Desuden prøver vi at hoppe i den tre til fire-timers farezone.
Men hvad er det værste, der kan ske? At det ikke virker.
Niksen.
Det virker og på et tidspunkt afkobles vi,
og skibets millioner af år gamle skelet giver efter,
og vi ender med at blive pulveriseret. Det er det værste, der kan ske.
Er I færdige?
Der er under et minut til vi hopper.
Så er det nu.
Vi skal til at prøve par-hop ind i FTL.
Om omtrent fire timer kommer vi ud et sikkert sted.
Der vil vi kunne lave reparationer,
før vi angriber kommandoskibet.
Tæller ned fra tre,
to,
en.
Det virker. Vi er i FTL.
Og vi er stadig i et stykke.
- Hvordan ser det ud? - Skjoldene er stærke og holder.
Skelettet holder.
Har de sagt det? Vi indgik en aftale.
Når vi vinder over kommandoskibet vil rumvæsnerne ringe til Jorden.
Chloe?
Er du okay?
- Vi er ude af FTL. - Allerede?
Måske er der et problem.
Kontakt seed-skibet.
- Åh nej. - Hvad er det?
Jeg vil tro, det er deres kommandoskib.
- Vi er blevet snydt. - Der røg aftalen med ursinierne.
- Vi har lige fået besked fra seed-skibet. - Hvad siger de?
"Skyd på kommandoskibet."
Fandens.
Oberst.
Lad os angribe.
Jeg må tilbage på broen.
Lad mig hjælpe.
- Hvor tager du hende hen? - Til broen.
Jeg skal spørge obersten.
- Herover! lnd! - Løb!
Skjoldene holder.
Dronerne har placeret sig mellem Destiny og kommandoskibet.
- Vi kommer ikke nær det. - Kaptajn, det er Eli.
Chloe er flygtet.
- Hvor er hun blevet af? - Aner det ikke.
Men hun kan være farlig.
Brody, luk den sektion af.
- Premierløjtnant Scott? - Vi finder hende.
- Hvad skete der? - Ændrede planer.
Jeg tror, dine venner antog, vi ville snyde dem og snød os i stedet.
Premierløjtnant Scott her. Chloe er undsluppet.
Skjoldene svækkes.
Send en besked til seed-skibet.
Sig at vi må trække os.
Vi omgrupperer og prøver igen senere.
- Godt du kunne komme. Hvor er Rush? - Aner det ikke.
- Hvordan går det? - Der er for mange af dem.
Du sagde, du ville hjælpe mig? Nu har du muligheden.
Sæt en under sådan her.
Chloe?
Træd væk fra konsollen.
- Chloe! - Det er for sent.
Hvad har du gjort?
Chloe, hvad har du gjort?
Skjoldene svækkes og flere våbenplatforme er nede.
- Fandens. - Hvad siger de?
De svarer ikke.
Kampen med dronerne er lige.
Vi kommer ikke i nærheden af kommandoskibet.
- Vi bør trække os. - Der er ingen steder at trække sig til.