‫‫תותח‬
‫‫היי, גבר. ‫אפשר פעמיים וודקה סודה, בבקשה?‬
‫‫בטח.‬
‫‫תודה. ‫יודע מה?‬
‫‫שמור את העודף, בסדר?‬
‫‫תודה, אחי.‬
‫‫תמונת יום רביעי לבחור שלי. ‫מתה שניפגש.‬
‫‫תמונת יום חמישי לבחור שלי.‬
‫‫כן, גם אני מת שניפגש, מדיסון.‬
‫‫החמודים האלה אמיתיים.‬
‫‫ג'רמי?‬
‫‫לא, מצטער.‬
‫‫אבל זה אתה, לא?‬
‫‫כן,‬
‫‫אבל את לא יכולה להיות... ‫-כן, מדיסון.‬
‫‫כן, אני כן.‬
‫‫בדיחה! אוי, אלוהים.‬
‫‫הפנים שלך... ‫-אלוהים.‬
‫‫לא, אני לא היא. לא. ‫-טוב. בחיי.‬
‫‫בטח שאני לא מדיסון. ‫-תודה לאל!‬
‫‫כי האמת, עשיתי פה במכנסיים.‬
‫‫בלי להעליב.‬
‫‫לא נעלבתי.‬
‫‫ממש מסוכן להיפגש עם אנשים מהרשת.‬
‫‫אי אפשר לדעת אם הם יהיו ‫מכוערים מבחוץ כמו מבפנים.‬
‫‫כן, נכון, בדיוק. ‫-כן.‬
‫‫סליחה, מדיסון בדרך?‬
‫‫לא, לא, לא. מדיסון לא באה.‬
‫‫מה? למה?‬
‫‫היא שלחה אותי לבדוק ‫אם אתה באמת מאוהב בה,‬
‫‫וברור שאתה לא, אז שלום, ג'רמי.‬
‫‫חכי! לא, לא, לא, חכי.‬
‫‫ברור שאני אוהב אותה.‬
‫‫אני מתכתב איתה בהודעות איזה חודש!‬
‫‫זאת הבחורה שאתן לה ‫להמשיך את ההריונות,‬
‫‫ואשלם לה את המזונות שמגיעים לה.‬
‫‫אבקר בכל סופ"ש שני‬
‫‫ואגיד לילדים שלום ואושיב אותם על הברכיים ‫ואעשה מה שעושים, טוב?‬
‫‫עד כדי כך אני אוהב אותה. ‫אני נשבע באלוהים!‬
‫‫אבל אתה יכול לאהוב ‫את הפגם המולד שלה?‬
‫‫בטח שאני יכול.‬
‫‫הוא פנימי, נכון? במוח או בלב?‬
‫‫מדיסון נולדה עם חזה בגודל "איי".‬
‫‫לא, אבל התמונות שלה... ‫-כן.‬
‫‫אתה מסתכל שם על הצללות של מומחית‬
‫‫ונתחי עוף שמוקמו היטב.‬
‫‫היא בעצם "איי" כפול, ‫אם לומר לך בכנות.‬
‫‫"איי" משולש בחלק מהחברות.‬
‫‫בעיקרון אם הציצים שלה היו סוללות, ‫הם היו נכנסים לשעון.‬
‫‫לכן היא לא רצתה לבוא הנה ‫ולהיפגש בחיים האמיתיים.‬
‫‫לא לפני שהיא תעשה הגדלת חזה, בכל אופן.‬
‫‫רגע, היא עושה הגדלת חזה?‬
‫‫אז מתי זה יקרה?‬
‫‫בעוד שנה.‬
‫‫שנה? ‫-סיליקון לא גדל על העצים.‬
‫‫היא צריכה לחסוך.‬
‫‫כמה היא צריכה?‬
‫‫בערך 300 דולר.‬
‫‫500 כדי ללכת על הטירה המתנפחת המלאה.‬
‫‫טוב.‬
‫‫יודעת מה?‬
‫‫תגידי לה שאתן לה 500 דולר.‬
‫‫אני רק רוצה שהיא תהיה מאושרת.‬
‫‫זה כל כך מתחשב מצדך.‬
‫‫אני יודע. ‫-אתה מעדיף ונמו או פייפאל?‬
‫‫ונמו זה בסדר.‬
‫‫זאת היא! הכלבה עם הגדלת החזה המזויפת!‬
‫‫תתפסו אותה!‬
‫‫הייתי צריכה סצנה חדשה בכל מקרה. ‫-היא גנבה לי כסף!‬
‫‫זוזו! פנו דרך, קדימה!‬
‫‫היי, לאן לשלוח את הכסף?‬
‫‫קדימה!‬
‫‫היי, תעצרו את האישה הזאת!‬
‫‫היי, את! תעצרי!‬
‫‫אחריה! מהר!‬
‫‫נתתם לה לברוח!‬
‫‫לפחות לא נתנו לה 500 דולר קודם! אידיוט.‬
‫‫שמלה טראשית, עשית את זה שוב.‬
‫‫ברוכים הבאים לצרפת ‫מגרש המשחקים של העשירים‬
‫‫נוכלות עם סגנון‬
‫‫בומון-סור-מר, ‫הריביירה הצרפתית‬
‫‫לעזאזל!‬
‫‫תסתלקי! אתן הצרפתיות מביאות מזל רע!‬
‫‫ותגלחי את בתי השחי. בבקשה.‬
‫‫נו, תחלק שוב!‬
‫‫אנחנו מתנצלים, אדוני, ‫אבל נגמר לך האשראי.‬
‫‫לעזאזל!‬
‫‫רגע, אולי יש לי פתרון.‬
‫‫איך זה כאשראי?‬
‫‫הוא מקסים, אדוני.‬
‫‫אבל אני לא יכול לקבל אותו.‬
‫‫למה לעזאזל לא?‬
‫‫לצערי,‬
‫‫השמועה אומרת שאתה מוכר את התכשיטים ‫של אשתך לכיסוי חובות ההימורים.‬
‫‫זאת הכפשה שערורייתית!‬
‫‫היי. ויסקי.‬
‫‫סליחה? סליחה?‬
‫‫כמה שווים האדומים?‬
‫‫אלף.‬
‫‫והכחולים?‬
‫‫חמשת אלפים.‬
‫‫אני מתה על המשחק עם הגלגל ‫והכדור והמספרים.‬
‫‫אני בכלל לא יודעת איך לשחק.‬
‫‫שלום.‬
‫‫שמי מתיאס אלברכט פון רודיגר ‫דר קליין-סטורגן היגן בורגרט זור.‬
‫‫ומי את?‬
‫‫ג'נט. ‫-ג'נט.‬
‫‫איזה שם מקסים.‬
‫‫את אמריקנית, כן?‬
‫‫כן. ‫-אני דני.‬
‫‫כמו המאפה?‬
‫‫כן. כן.‬
‫‫אז מה מביא אותך לדרום צרפת?‬
‫‫מטוס.‬
‫‫כן, ולמה את פה?‬
‫‫טוב...‬
‫‫חשבתי לפנק את עצמי.‬
‫‫זכיתי בלוטו.‬
‫‫וואו. בכמה זכית?‬
‫‫87 מיליון דולר!‬
‫‫אין מצב!‬
‫‫סליחה, אני לא מדברת לועזית.‬
‫‫ג'נט...‬
‫‫יש לי משהו במכנסיים שנראה לי שתאהבי.‬
‫‫איכס. ‫-לא, לא, לא.‬
‫‫זה.‬
‫‫זה היה של אמי היקרה.‬
‫‫אפשר? ‫-כן.‬
‫‫לצערי, אני צריך למכור אותו‬
‫‫כי הוא מזכיר לי אותה יותר מדי.‬
‫‫הוא יקר?‬
‫‫הוא יקר מאוד, כן. 500,000 דולר.‬
‫‫אני אוהבת אותו כי הוא נוצץ.‬
‫‫ויש לך מזל. הוא למכירה.‬
‫‫זה מטורף. אני...‬
‫‫יש לי מספיק פה?‬
‫‫כמה זה שווה?‬
‫‫זאת תחתית.‬
‫‫ולצערי, לא, אין לך.‬
‫‫אבל אולי תוכלי לשלם את ההפרש בדרך אחרת?‬
‫‫יש לי שולחן לארוחת ערב ב-21:00.‬
‫‫גם לי.‬
‫‫אני צריכה לחשוב על המוניטין שלי.‬
‫‫גם אני.‬
‫‫יש לי חבר.‬
‫‫גם לי.‬
‫‫לא לזוז!‬
‫‫המפקחת דז'רדה ממשטרת בומון-סור-מר. לקום.‬
‫‫טוב. מי שלח אותך? אשתי?‬
‫‫את מקבלת שוחד?‬
‫‫לא אתה. היא.‬
‫‫היא עצורה. ‫-מה?‬
‫‫הז'יטונים ההם נגנבו מהזקן הפתטי הזה.‬
‫‫האישה הזאת נוכלת בינלאומית.‬
‫‫לא, לא, לא. היא רק אמריקנית טיפשה.‬
‫‫לא, זה נכון.‬
‫‫היא פיתתה אותו‬
‫‫בהבטחה להופעה פרטית ‫של קטע ההתעמלות שלה מהקולג'.‬
‫‫קח.‬
‫‫עכשיו תחזירי את הצמיד.‬
‫‫רק מומחה יכול לזהות את הזיוף.‬
‫‫או אשתו.‬
‫‫תודה, אלברט...‬
‫‫על הכול.‬
‫‫מחקר מצוין, בריז'יט. ‫המטרה הייתה מושלמת.‬
‫‫כפי שאת תמיד אומרת...‬
‫‫אי אפשר לרמות אדם הגון.‬
‫‫יש לי קונה בציריך, ‫אז נתראה בעוד כמה ימים.‬
‫‫סליחה. אני עוברת.‬
‫‫אקח את הפילה מיניון.‬
‫‫טוב מאוד, אדוני.‬
‫‫המושב הזה תפוס?‬
‫‫אני גוועת.‬
‫‫אני יכולה לרצוח ‫צ'יזבורגר משולש כרגע.‬
‫‫או...‬
‫‫אקח רק כוס מים, בבקשה.‬
‫‫זה הכול, גברתי? ‫-כן, זהו.‬
‫‫פשוט אתכבד בשקיות הסוכר.‬
‫‫הן בחינם, נכון?‬
‫‫כן. ‫-כן.‬
‫‫זה ימלא אותי.‬
‫‫אני צריכה לחסוך את כל הכסף ‫כי באתי לחפש את אחותי.‬
‫‫זאת היא.‬
‫‫זאת אחותך? ‫-אחות למחצה.‬
‫‫אבל אנחנו כמו אחיות.‬
‫‫מה קרה לה? ‫-היא נחטפה.‬
‫‫נחטפה? כמו...‬
‫‫כמו על ידי אנשים שמוכרים בתולות לבנות שוות ‫למליאנים רשעים ומזוקנים על יאכטות.‬
‫‫באמת? ‫-האירוניה היא‬
‫‫שהחברה שהייתה איתה ‫היא הזנזונת הגדולה. טיפאני.‬
‫‫טיפאני היא הזנזונת?‬
‫‫אז הרבצתי לכמה חבר'ה והם אמרו לי:‬
‫‫"בשר אוסטרלי ברמה גבוהה ‫במכירה פומבית מחר."‬
‫‫זה מתאים בדיוק לתיאור של אחותי, לא?‬
‫‫כן.‬
‫‫אז אעלה על הסירה ‫ואקנה אותה בחזרה.‬
‫‫תקשיבי, הסיפור שלך מרגש אותי מאוד.‬
‫‫תזמיני מה שאת רוצה. ‫-לא, לא, לא.‬
‫‫בבקשה, לא? ‫-לא!‬
‫‫בבקשה, לא? ‫-לא, אני לא יכולה.‬
‫‫בבקשה, אני מתעקש.‬
‫‫אני אזמין קלאב סנדוויץ' וצ'יפס,‬
‫‫טבעות בצל,‬
‫‫אקח קוקטייל שרימפס. ‫זה טעים? עד כמה זה טרי?‬
‫‫מה מרק היום? ‫הוא קר? כי... איכס.‬
‫‫זה מגעיל. למה לאכול מרק קר?‬
‫‫פשוט תן לי סלט קיסר.‬
‫‫ושתי פרוסות עוגה.‬
‫‫אתה רוצה עוגה? ‫-לא.‬
‫‫שלוש פרוסות עוגה ודיאט קולה.‬
‫‫תודה.‬
‫‫זה משביע רצון, גברתי?‬
‫‫כן, זה בסדר.‬
‫‫שוב, אני מתנצל על הבהוב המנורות ‫במחלקת התיירים.‬
‫‫אפילפסיה היא גבירה אכזרית.‬
‫‫תודה.‬
‫‫היי.‬
‫‫שלום.‬
‫‫סלחי לי, אבל שמעתי ‫את השיחה שלך בקרון האוכל.‬
‫‫תנחומיי.‬
‫‫על המצוקה האיומה של אחותך.‬
‫‫היא תהיה בסדר.‬
‫‫אכפת לך אם אשאל כמה זמן ‫אחותך מוחזקת בניגוד לרצונה?‬
‫‫תקשיבי...‬
‫‫ג'וזפין צ'סטרפילד.‬
‫‫פני ראסט.‬
‫‫נעים מאוד.‬
‫‫מה קורה?‬
‫‫תקשיבי, אני חושבת ‫שזו תהיה נסיעה ממש ארוכה,‬
‫‫וברור שאת אישה מתישה,‬
‫‫אז פשוט אגיד את זה.‬
‫‫אין לי בכלל אחות.‬
‫‫את אומרת ששיקרת לאיש ההוא?‬
‫‫אני לא רוצה להגיד את זה חזק מדי.‬
‫‫אני נוכלת מקצועית.‬
‫‫אני מרמה.‬
‫‫אבל האיש היה כל כך נחמד, ‫והוא קנה לך ארוחת ערב.‬
‫‫רק אחרי שהראיתי לו ‫תמונה של בחורה שווה.‬
‫‫לנשים יש רגשות,‬
‫‫אז את הרגשת אהדה או רחמים‬
‫‫או לא יודעת, התחושה האחרת ההיא,‬
‫‫וגברים רואים בנו את התכונה הזאת ‫ומנצלים אותנו.‬
‫‫אז אני בסך הכול...‬
‫‫מניחה את הדבר הזה, ‫מסובבת והופכת אותו...‬
‫‫ואז אני מנצלת אותם.‬
‫‫יש הרבה נשים בתחום שלך?‬
‫‫אחיות לנשק, אפשר לומר?‬
‫‫לא ברמה שלי, לא.‬
‫‫כן, ברור שאת בליגה משל עצמך.‬
‫‫חוץ ממדוזה, כמובן.‬
‫‫היא הנוכלת המקצועית המקורית.‬
‫‫אנשים אומרים שהיא יכולה ‫להקפיא נכסים של גבר במבט אחד.‬
‫‫טוב...‬
‫‫בהחלט הרחבתי אופקים הערב.‬
‫‫לאן את עושה את דרכך?‬
‫‫אני נוסעת לעיר לחופי הים התיכון,‬
‫‫בומונט-סור-מר.‬
‫‫תקלטי, מתברר שהיא שורצת גברים עשירים.‬
‫‫לצערי, קיבלת מידע שגוי. ‫אני גרה בבומון-סור-מר,‬
‫‫ואני חושבת שתגלי שזאת קהילה לסבית.‬
‫‫באמת?‬
‫‫כן. האמת, עדיף לך לרדת בפורטופינו.‬
‫‫אולי אוכל לעבוד על אישה. ‫אני לא יודעת איך...‬
‫‫כן, אני יכולה לנסות.‬
‫‫אבל הפילוסופיה שלך ‫לא מבוססת על ניצול גברים?‬
‫‫פני? פני.‬
‫‫סליחה, את... סליחה.‬
‫‫פשוט שיחקתי במשחק בטלפון.‬
‫‫כן, בוודאי.‬
‫‫אני רק צריכה להתקשר לאימהות שלי ‫כדי להגיד להן מתי אגיע.‬
‫‫בבקשה.‬
‫‫אז יש לך פה מכונית?‬
‫‫כן.‬
‫‫יופי. אכפת לך להקפיץ אותי?‬
‫‫מה?‬
‫‫את כבר עוזבת את המסיבה?‬
‫‫לצערי. להת'.‬
‫‫פני?‬
‫‫אמרת שפורטופינו זו התחנה הבאה?‬
‫‫בפורטופינו יהיה פצצה!‬
‫‫מה?‬
‫‫אני לא יודעת מה אמרת,‬
‫‫אבל התשובה היא כן.‬
‫‫איך היה אתמול בלילה?‬
‫‫זה כל מה שיכולתי לארגן ‫בהתראה קצרה כל כך.‬
‫‫ז'אן ו"בגט קטן" היו מושלמים.‬
‫‫אפשר לשאול למה הם מעורבים?‬
‫‫נתקלתי בסוג של צוענייה חיוורת ‫שחושבת שהיא נוכלת.‬
‫‫היא בטח לא הגיעה לקרסולייך.‬
‫‫כדאי להיזהר עד כמה שאפשר, בריז'יט.‬
‫‫צייד שיורה בארנבות ‫עלול להבריח חיות גדולות.‬
‫‫אפרופו...‬
‫‫הבא בתור הוא גרגור גרגורסקי.‬
‫‫עשה את הונו מציוד משרדי,‬
‫‫נשוי ארבע פעמים.‬
‫‫הוא רומנטיקן.‬
‫‫והוא אמור להגיע עכשיו.‬
‫‫מי זאת איתו?‬
‫‫את חייבת להציל את אחותך היפה ‫לפני שיחללו אותה.‬
‫‫אני יודעת, כי ברגע שיחללו אותה, ‫היא תהיה פחות מיוחדת, לא?‬
‫‫בריז'יט.‬
‫‫מיד.‬
‫‫גרגור, אין לך מושג מה הכסף הזה יעשה.‬
‫‫תתחיל, מרסל!‬
‫‫אני עפה!‬
‫‫שיט!‬
‫‫בסדר. קדימה, בנים, עוד פעם!‬
‫‫אתה רוצה להגיש תלונה?‬
‫‫אחותה כנראה בכלל לא בתולה.‬
‫‫הוא נתן לי את הכסף!‬
‫‫אילו חוקים הפרתי?‬
‫‫ציר.‬
‫‫הלחץ לא בריא לתינוק.‬
‫‫התינוק הקטן שלי.‬
‫‫אנחנו קהילה מגובשת ‫בבומון-סור-מר, גברתי.‬
‫‫אנחנו לא רוצים אנשים מסוגך פה.‬
‫‫מה?‬
‫‫כן, כן, נכון, כן.‬
‫‫שמעתי על הקהילה הקטנה שלכם.‬
‫‫וזאת בעצם הסיבה שבאתי.‬
‫‫כדי להתנסות קצת.‬
‫‫את יודעת...‬
‫‫לא, הקטע הלא נכון.‬
‫‫מפקחת?‬
‫‫את לא חושבת שנוכל להגיע להסדר?‬
‫‫רק בינינו?‬
‫‫אני לא יוצאת עם נשים בהיריון.‬
‫‫רגע! בעצם אני מכירה פה מישהי.‬
‫‫את מכירה מישהי בבומון-סור-מר?‬
‫‫כן. גם את בטח מכירה אותה.‬
‫‫היא ממש עשירה, ממש חשובה.‬
‫‫היא נראית כמו גופה של ספרנית, ‫רק עם פחות רוח חיים.‬
‫‫היא תעניש אותך על זה.‬
‫‫אני מבינה.‬
‫‫איך קוראים לה?‬
‫‫קוראים לה...‬
‫‫ג'ואנה...‬
‫‫רג'ינה.‬
‫‫רג'ינה צ'רלסטון.‬
‫‫זה שארלוט...‬
‫‫פמברטון.‬
‫‫זה פמלה. פרנילה.‬
‫‫פנדי סימונס.‬
‫‫לא, רגע, זה...‬
‫‫ג'נט מקספילד.‬
‫‫שארלוט ג'וזפסון.‬
‫‫ג'וזפין צ'סטרפילד?‬
‫‫כן, זאת היא!‬
‫‫כדאי שנתקשר אליה.‬
‫‫תעלי אותה על הקו.‬
‫‫תגידי לה שתשחרר אותי, בבקשה!‬
‫‫פני, האישומים נגדך לא ממש חמורים,‬
‫‫אבל נראה שהמפקחת דז'רדה ‫משאירה אותך פה כדי להגן עלייך.‬
‫‫ממה?‬
‫‫האיש שרימית הוא דמות בולטת ‫במאפיה הרוסית.‬
‫‫שיט.‬
‫‫אם ישחררו אותך, תירצחי בוודאות...‬
‫‫או גרוע מכך.‬
‫‫חייבת להיות אפשרות אחרת!‬
‫‫רק רגע.‬
‫‫איפה נאכל ארוחת ערב?‬
‫‫אני אשמח לסלט קיסר.‬
‫‫סלט קיסר...‬
‫‫פני, מה יש עלייך מבחינת נזילות?‬
‫‫נראה לי שיש לי ג'ל קיי-ויי ‫לנסיעות בתיק.‬
‫‫הוא בטעם אפרסק.‬
‫‫מזומן, פני. ‫כמה מזומן יש ברשותך?‬
‫‫יש לי בערך 10 או 8... ‫כן, 8,000 דולר.‬
‫‫זה אולי יספיק להוציא אותך מהמדינה, ‫אבל את חייבת להבטיח‬
‫‫שאף פעם, בשום פנים ואופן,‬
‫‫לא תחזרי לבומון-סור-מר,‬
‫‫אף פעם.‬
‫‫מבטיחה עם הזרת.‬
‫‫תחזיקי מעמד, פני.‬
‫‫הסיוט כמעט נגמר.‬
‫‫היי, תקשיבי,‬
‫‫אולי הייתי קצת כלבה ‫בפעם הראשונה שנפגשנו.‬
‫‫וכשדיברתי עלייך מאחורי הגב.‬
‫‫וכשהעליתי את זה.‬
‫‫כלבת רכבת‬
‫‫אבל עשית לי טובה ‫כששחררת אותי מהמעצר,‬
‫‫אז אני חושבת שאת בחורה די ברמה.‬
‫‫תשתדלי להתבלט כמה שפחות.‬
‫‫אני יודעת שזה קשה לך,‬
‫‫אבל עדיף שהאנשים של גרגור ‫לא ישימו לב אלייך.‬
‫‫אני לא מבינה מה זה אומר.‬
‫‫גבירותיי ורבותיי, ‫זוהי הקריאה האחרונה...‬
‫‫אני פשוט אתמזג ביניכן.‬
‫‫ניפגש בשירותים‬
‫‫היי.‬
‫‫אחי! מה אתה...‬
‫‫אתה לא יכול להתגנב ‫מאחורי אישה ככה!‬
‫‫אתה לא ממש הטיפוס שלי,‬
‫‫אבל הטייס עסוק, אז...‬
‫‫בוא נזדרז.‬
‫‫אני מרגישה שיגישו תכף את הארוחה.‬
‫‫איפה זה? ‫-מה?‬
‫‫איפה זה?‬
‫‫היי...‬
‫‫גולום הנאצי, תצטרך לדבר יותר ברור.‬
‫‫איפה זה? ‫-מה?‬
‫‫ראיתי אותך מדברת איתה בנמל התעופה.‬
‫‫ג'וזפין?‬
‫‫זה השם האמיתי שלה?‬
‫‫את איתה?‬
‫‫לא, נראה לי שהשוטרת ההיא כן.‬
‫‫אולי הן סתם ידידות.‬
‫‫אני לא יודעת. ‫קשה לדעת בימינו.‬
‫‫אז השוטרת חלק מזה?‬
‫‫חלק ממה?‬
‫‫התרמית!‬
‫‫היא גנבה את צמיד היהלומים של אחותי!‬
‫‫הוא שווה חצי מיליון דולר!‬
‫‫זין בעין.‬
‫‫ועכשיו אשתי מבקשת להתגרש.‬
‫‫את עובדת איתה או לא?‬
‫‫לא! לא, לא.‬
‫‫לא, אני עובדת בתחתי"ם.‬
‫‫מה?‬
‫‫תחתי"ם? לא שמעת על זה?‬
‫‫אלה שירותי האבטחה האוסטרליים...‬
‫‫המרגלים בצורה מודיעינית.‬
‫‫את לא מתכוונת לאסי"ו?‬
‫‫לא.‬
‫‫לא, הם נבלות.‬
‫‫תחתי"ם.‬
‫‫זה המקום השווה.‬
‫‫אני עמוק, עמוק, עמוק בתחתי"ם.‬
‫‫אני מנסה למצות איתה את הדין.‬
‫‫טוב, יופי.‬
‫‫כן. ‫-יופי. איך אני יכול לעזור?‬
‫‫אדוני...‬
‫‫לדעתי נצטרך לשכב...‬
‫‫ככיסוי.‬
‫‫מה זה היה?‬
‫‫יש לי סטנדרטים.‬
‫‫גם לי.‬
‫‫אני צריך לנמנם.‬
‫‫גם אני.‬
‫‫יש לי הרבה מחלות מין, אז...‬
‫‫גם לי.‬
‫‫שירותים ‫תפוסים - פנויים‬
‫‫גבירותיי ורבותיי, נא להדק חגורות.‬
‫‫אנחנו נכנסים למערבולות אוויר בלתי צפויות.‬
‫‫שרירי הירך שלי שורפים!‬
‫‫לעזאזל! ‫לא... בסדר...‬
‫‫כן.‬
‫‫אני עומדת להקיא.‬
‫‫אתאפק. אני יכולה להתאפק.‬
‫‫פני. ‫-שלום, ג'נט.‬
‫‫או אולי בעצם...‬
‫‫מדוזה?‬
‫‫אני לא מדוזה.‬
‫‫באמת?‬
‫‫קח את זה לחדר האורחים, איש שירות.‬
‫‫טוב, אולי אצטרך לשאול ממך מברשת שיניים, ‫גרביונים, כמה תחתוני חוטיני.‬
‫‫חוטיני ליציאה. ‫-יש לנו בעיה?‬
‫‫קפטן חליפת מכנסיים, גם את חלק מהעניין?‬
‫‫הכול עטוף בקבב השקרים הזה?‬
‫‫הכול בסדר, בריז'יט. ‫את ואלברט יכולים ללכת.‬
‫‫כן.‬
‫‫ביי, בנות.‬
‫‫אוכל צהריים ליד הבריכה!‬
‫‫רק שתדע, יש לי רגישות לסלט.‬
‫‫מה את רוצה, פני?‬
‫‫אני רוצה את זה!‬
‫‫תראי את המקום הזה!‬
‫‫לא ידעתי עד כמה אני קטנה ‫עד שהכרתי אותך.‬
‫‫למדי אותי להקסים גברים עשירים.‬
‫‫תעצבי אותי‬
‫‫למשהו נפלא‬
‫‫ועשיר יותר.‬
‫‫ולמה שאעשה את זה?‬
‫‫כי מי יודע?‬
‫‫אולי אהיה השותפה ‫שלא ידעת שאת צריכה.‬
‫‫לא, תודה. אני עובדת לבד. ‫-הלו?‬
‫‫מה עם ברבי בלבוש גברים ‫וקן הנרגן הזקן?‬
‫‫הם עובדים.‬
‫‫טוב. אני מבינה.‬
‫‫אבל את לא מבינה שבחורה כמוני‬
‫‫יכולה לגרום לך המון אי-נוחות בעיר הזאת.‬
‫‫כמו הרפס קשה.‬
‫‫עם קוקטייל הוויטמינים הנכון, אפטר ממך.‬
‫‫את יודעת שלא נפטרים מהרפס, נכון?‬
‫‫לא?‬
‫‫לא.‬
‫‫נראה שהכית פה שורשים ממש עמוקים.‬
‫‫יהיה כל כך חבל שהאינטרפול ייקח לך הכול.‬
‫‫זה ידרוש רק שיחת טלפון.‬
‫‫הלו, אינטרפול?‬
‫‫תגידי לי, פני...‬
‫‫למה נשים מתאימות יותר לרמאות מגברים?‬
‫‫כי אנחנו רגילות לזייף?‬
‫‫זה נובע מאמת אוניברסלית אחת.‬
‫‫אף גבר לא יאמין שאישה חכמה ממנו.‬
‫‫תמיד ימעיטו בערכנו,‬
‫‫ובזה אנחנו משתמשות.‬
‫‫זאת אומרת שתלמדי אותי?‬
‫‫אני מלמדת אותך עכשיו.‬
‫‫יש!‬
‫‫רגע, מה היה הקטע האחרון?‬
‫‫לא שמעתי. דיברת לים.‬
‫‫מה גברים רוצים?‬
‫‫ציצים. ‫-לא.‬
‫‫דלת אחורית.‬
‫‫דלת קדמית.‬
‫‫להיחדר או שלישייה.‬
‫‫מה זה? מה התשובה?‬
‫‫הם רוצים להיות גיבורים.‬
‫‫אין דבר שמניע גבר לפעולה ‫יותר מאשר אישה פגיעה.‬
‫‫שימי לב.‬
‫‫וואו. את יכולה פשוט לדמוע ככה.‬
‫‫את יכולה פשוט לאזן דמעה ‫על העפעף התחתון.‬
‫‫ואת יכולה לגרום לדמעה ‫לזלוג על הלחי?‬
‫‫טוב.‬
‫‫אבל את יכולה להעלות אותה חזרה?‬
‫‫עכשיו תנסי את.‬
‫‫טוב.‬
‫‫יש לך עצירות? ‫-לא.‬
‫‫למה כל התיאטרליות? ‫את שווה. זה מספיק.‬
‫‫זה לא מספיק.‬
‫‫"שווה" זו לא קריירה.‬
‫‫בזכות "שווה" תקבלי מתנות ותכשיטים,‬
‫‫אבל את חייבת לשלם בדרכים אחרות.‬
‫‫סקס, פני.‬
‫‫שיעור שני, מחקר.‬
‫‫"האביר הלבן מהפרברים." ‫זה דורש תרמית הצלה בסיסית.‬
‫‫טביעה מבוימת והחייאה ‫בדרך כלל יספקו את הסחורה.‬
‫‫הבא הוא "השוויצר בחופשה".‬
‫‫רק רוצה סיפור לספר לחבר'ה.‬
‫‫אבל תיזהרי פה. ‫הוא נוהג להשתמש לרעה ברשתות חברתיות.‬
‫‫מה ל...‬
‫‫למה ל...‬
‫‫כאב ראש!‬
‫‫לבסוף, את צריכה להתאמן לקראת כל מצב.‬
‫‫אחת, שתיים...‬
‫‫הפתעה!‬
‫‫שלום. מה שלומך?‬
‫‫כן, נכון שזאת מסיבה נפלאה?‬
‫‫אני יודעת.‬
‫‫יש לי שבעה בתים.‬
‫‫היא מוכנה.‬
‫‫אני מוכנה?‬
‫‫כן!‬
‫‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫‫היא מייצגת את כל מה שאת מתעבת.‬
‫‫מפלס המים במחצבה גבוה מהרגיל לעונה.‬
‫‫ימצאו את הגופה שלה רק באביב.‬
‫‫רק תגידי...‬
‫‫או אל תגידי, ותישארי חפה מפשע‬
‫‫ואעשה את זה בכל מקרה.‬
‫‫שטויות.‬
‫‫אנחנו מכניסות אותה בחן ‫כדי להוציא אותה בחן.‬
‫‫מה הייתה המילה?‬
‫‫"בחן"?‬
‫‫תסמכי עליי, בריז'יט. ‫הכול יסתדר לטובתנו.‬
‫‫עם פני נוכל סוף סוף ‫לעשות את מהלך "שר הטבעות".‬
‫‫את באמת מאמינה שהיא מוכנה ‫לדבר כל כך מורכב?‬
‫‫מי המטרה הראשונה?‬
‫‫הווארד.‬
‫‫אני לא יכולה להתחתן איתך.‬
‫‫תירגעי, מתוקה.‬
‫‫איזו בעיה כל כך גדולה שאת חושבת ‫שהאוורד בייקון לא יכול לתקן אותה?‬
‫‫איך תוכל להתחתן עם אישה ‫ברמה כל כך נמוכה לעומתך?‬
‫‫מה את אומרת, מתוקונת?‬
‫‫את במקום ה-63 בסדר הירושה הבריטי.‬
‫‫אני יודעת, אבל אני פושטת רגל.‬
‫‫התואר הוא כל מה שנשאר לי.‬
‫‫הווארד, אתה חושב שאני...‬
‫‫רודפת כסף?‬
‫‫אוי, ממתק שלי.‬
‫‫תקשיבי לי.‬
‫‫אנחנו נתחתן, ‫אנחנו נטוס הביתה לפורט וורת.‬
‫‫אני אכיר אותך לשותפיי לגולף‬
‫‫ואז, כשאתמודד על מושב בסנאט, ‫את תהיי לצדי.‬
‫‫יפה ושותקת.‬
‫‫את לא תשברי לי את הלב, ‫נכון, סוכריונת?‬
‫‫אוי, הווארד.‬
‫‫אני חסרת אונים ‫נגד כינויי החיבה בנושא אוכל שלך.‬
‫‫הדבר היחיד שיצטרך להדאיג אותך ‫הוא השפעת הלחות של טקסס על השיער שלך.‬
‫‫השיער שלי נראה ככה בכל אקלים, מותק,‬
‫‫והורטנס אוהבת חום רטוב.‬
‫‫הורטנס?‬
‫‫אחותי. לא סיפרתי לך עליה?‬
‫‫אני לא יכולה לנטוש אותה.‬
‫‫את אומרת לי שאחזור הביתה ‫עם שתי נסיכות על הזרוע?‬
‫‫רוצה לראות אותה?‬
‫‫אחרייך.‬
‫‫אם אתה חושב שיש בי מן המלכותיות, ‫חכה שתכיר את אחותי המתוקה.‬
‫‫אני לא מגיעה לקרסוליים ‫של הורטנס בכל הנוגע להדר.‬
‫‫אין חופים פרטיים בריביירה הצרפתית,‬
‫‫אבל אתה מציב שלט אחד ‫שכתוב עליו "פסולת רעילה", וזהו זה!‬
‫‫סבתא הייתה כל כך חכמה.‬
‫‫אחותך גרה פה?‬
‫‫כן, בטירה הביתית שלה.‬
‫‫מכאן.‬
‫‫התחסנת לאחרונה נגד טטנוס?‬
‫‫מה?‬
‫‫בכל משפחת מלוכה יש כבשה שחורה, כמובן,‬
‫‫אבל לא הורטנס ואני.‬
‫‫המטפלת גרטרוד גידלה אותנו ‫כשתי גברות צעירות ומיושבות בדעתן.‬
‫‫אנחנו כל כך רגילות שזה משעמם.‬
‫‫תזכור, באף שלב אל תפנה לה את הגב.‬
‫‫כי היא בת מלוכה?‬
‫‫אפשר לומר.‬
‫‫הגענו.‬
‫‫הורטנס, הבאתי אורח!‬
‫‫מעניין איפה היא מתחבאת.‬
‫‫אל תתביישי.‬
‫‫אני יודעת.‬
‫‫אולי הנתינים שלה יכולים להוציא אותה.‬
‫‫הנה היא!‬
‫‫קרובת המשפחה היחידה שנותרה לי.‬
‫‫שנבקר אותה?‬
‫‫הנסיכה הורטנס ‫לבית נורתמברון-סקס-הפסבורג,‬
‫‫הרשי לי להציג בפנייך ‫את הווארד בייקון.‬
‫‫גברתי... הליידי.‬
‫‫סר בייקון, ברוך הבא לממלכתך.‬
‫‫יש לי מזון לאנשיך‬
‫‫ומים לסוסיך ולזונותיך.‬
‫‫הורטנס.‬
‫‫היא יודעת שאין לך סוסים.‬
‫‫לוקרישה, מזגי את התמד.‬
‫‫לוקרישה, כלבה מטומטמת, ‫אל תביכי אותי מול האורחים.‬
‫‫יש הרבה סיבות לחגוג, אחות אהובה.‬
‫‫יש לי חדשות נפלאות.‬
‫‫הווארד ואני עומדים להתחתן.‬
‫‫באמת?‬
‫‫את ואתה?‬
‫‫הורטנס...‬
‫‫הורטנס, אל תפילי את הכתר.‬
‫‫תשתמשי במילים, לא בירושות.‬
‫‫אופס!‬
‫‫למה?!‬
‫‫נראה לי שאני יודעת מה העניין.‬
‫‫תמותי! לא!‬
‫‫אל תדאגי, אחותי. לא אנטוש אותך.‬
‫‫את, הווארד ואני‬
‫‫נגור יחד בטקסס.‬
‫‫טקסס?‬
‫‫הידד!‬
‫‫זה דורש ריקוד חגיגי על עמוד.‬
‫‫תבטיח, אם יקרה לי משהו,‬
‫‫אתה תדאג לה.‬
‫‫אני מנצלת את הפרימה נוקטה.‬
‫‫בהחלט.‬
‫‫זו תהיה חתונה מסורתית בכל המובנים.‬
‫‫פרימה נוקטה.‬
‫‫פרימה נוקטה! פרימה נוקטה!‬
‫‫מה זה פרימה נוקטה?‬
‫‫ברגע שהבת הבכורה ‫מממשת את נישואיה,‬
‫‫יש לבת השנייה זכות משמיים‬
‫‫לשכב עם החתן או להילחם בו בדו-קרב.‬
‫‫בכל מקרה, ביצועיך יישפטו ‫על ידי חבר של אנשי חצר.‬
‫‫אבל לא אכפת לך, נכון, מותק?‬
‫‫האחות השנייה מקבלת אותך בתורה‬
‫‫אחרת אתה מת‬
‫‫עוגונת, החתונה מבוטלת.‬
‫‫אבל הווארד! הטבעת!‬
‫‫תשאירי אצלך!‬
‫‫אנריקה, תמשיך. ‫התחלת להגיד‬
‫‫שאפילו שהפקת תועלת כלכלית ‫מההגירה לאמריקה,‬
‫‫אתה לא מרגיש שצריך לקבל ‫עוד אזרחי גואטמלה לפאלם ביץ'?‬
‫‫כן, אני מאמין...‬
‫‫אחותי! אחותי! אחותי!‬
‫‫הורטנס! נימוס, בבקשה!‬
‫‫ככה אנחנו מתנהגות ליד אורח?‬
‫‫סליחה.‬
‫‫מצטערת על ההפרעה, ‫אבל אוכל לבקש את רשותך להתפנות?‬
‫‫כן, בוודאי, מתוקה.‬
‫‫תודה.‬
‫‫אדון נחמד, תוכל לעזור לי עם זה?‬
‫‫המנעול חלוד החליד.‬
‫‫הורטנס!‬
‫‫לא אסרתי עלייך במפורש ‫ללבוש את תחתוני הצניעות בבריכה?‬
‫‫אלברט! היא שוב עשתה את זה.‬
‫‫לא הלהבה!‬
‫‫שחררו את הפנסיונרים!‬
‫‫היא בטח מתכוונת ל"פסיונים", כן?‬
‫‫בוודאי שלא.‬
‫‫אל תדאג, יקירי. היא צלפית איומה.‬
‫‫פנסיונר מולנו!‬
‫‫רואה?‬
‫‫זה היה בלתי צפוי.‬
‫‫בריז'יט, ה-20,000 שלך.‬
‫‫נהיית מושכת בהרבה, ברידג'.‬
‫‫אלברט, ה-10,000 שלך.‬
‫‫עדיין לא אזדיין איתך, אלברט.‬
‫‫תודה לכולם.‬
‫‫מה זאת אומרת "תודה לכולם"?‬
‫‫לא, איפה המזומנים שלי?‬
‫‫איפה הנתח שלי?‬
‫‫איפה הבוכטה הגדולה‬
‫‫שמגיעה לי מהכסף?‬
‫‫התלמידה לא מרוויחה ‫עד אחרי סיום הלימודים.‬
‫‫מתי זה, לעזאזל?‬
‫‫אני הורגת את עצמי ‫בגילום הורטנס נסיכת הפרא‬
‫‫בזמן שאת מתהלכת לך מצד לצד ‫ולא שוכבת עם אנשים.‬
‫‫פני, כמה כסף יש לך?‬
‫‫תגידי בכנות עכשיו.‬
‫‫500,000 דולר.‬
‫‫כל הכבוד.‬
‫‫זה חיסכון מקסים.‬
‫‫הכול במזומן, אני מניחה?‬
‫‫ביטקוין. למה? ‫כמה כסף יש לך?‬
‫‫נכסים והון נזיל... 28.32 מיליון.‬
‫‫לא ידעתי שאנחנו מחשיבות ‫נכסים והון נזיל.‬
‫‫במקרה הזה יש לי...‬
‫‫עדיין 500,000.‬
‫‫ואיך את חושבת שצברתי את ההון הזה?‬
‫‫השקעתי בחוכמה.‬
‫‫השקעתי בך, פני.‬
‫‫ואני חייבת לראות תמורה נאה ‫לפני שאתחלק ברווח.‬
‫‫אבל לא היה לך רווח בלעדיי, טוב?‬
‫‫בואי נכיר בעובדות, אנחנו צוות.‬
‫‫פני, אם את רוצה ‫להיות כמוני, תצטרכי...‬
‫‫אני לא רוצה להיות כמוך!‬
‫‫למה שארצה להיות כמוך?‬
‫‫אני לא רוצה להיות איזו לוזרית ‫שנראית כמו ביטלג'וס צבעוני.‬
‫‫סליחה, ג'ולי אנדרוז התקשרה.‬
‫‫היא אמרה שתחזירי לה את הקול.‬
‫‫כולנו יודעים שאת בעצם מוויסקונסין,‬
‫‫ואת גרה בבית הזה ‫ואוכלת סלטים מוזרים‬
‫‫ושותה אלכוהול ‫שלא דופק את הראש מהר מספיק,‬
‫‫ואת כזה...‬
‫‫"כדאי שאבדוק את המניות היקרות שלי ‫במדד הנאסקאר.‬
‫‫"ורגע,‬
‫‫"תנו לי רק לאסוף ‫עוד ראש של ילד קטן‬
‫‫"או עוד דגדגן של דינוזאורית‬
‫‫"או עוד פסל קטן של..."‬
‫‫זה חי.‬
‫‫כן, זו זיקית פנתר כחולה מדגסקנית.‬
‫‫היא בין האחרונות ממינה.‬
‫‫באמת?‬
‫‫בדיוק כמוך.‬
‫‫יודעת מה, ג'ו?‬
‫‫מעניין לי את התחת ‫שאת אגדה בתחום.‬
‫‫אם לא תשלמי לי על עבודה שעשיתי,‬
‫‫אני בחוץ!‬
‫‫לכי תזדייני, מדוזה!‬
‫‫אני לא מדוזה.‬
‫‫והיא הלכה.‬
‫‫מריסל‬
‫‫את בסדר, גברת?‬
‫‫יש פה רופא?‬
‫‫שמישהו בבקשה יעזור לי!‬
‫‫מה הסימנים של שבץ?‬
‫‫אני לא מרגישה את הציצים!‬
‫‫בחיי!‬
‫‫הכול בסדר, גברת?‬
‫‫את בסדר?‬
‫‫היא בסדר. נכון, אחות?‬
‫‫כן, אני מרגישה הרבה יותר טוב, האמת.‬
‫‫כל הכבוד. ‫זאת החבובה שלי. קדימה.‬
‫‫קדימה. בואי נרים אותך.‬
‫‫כן. ‫-לא לדאוג.‬
‫‫נראה לי שזה היה רק גיהוק גדול.‬
‫‫תיהנו מהשמש. ‫-בשמחה.‬
‫‫מה קורה, ג'ו? ‫-חשבתי שאת הולכת, פן.‬
‫‫הלכתי ואז...‬
‫‫פשוט הבנתי שהמקום הזה נהדר.‬
‫‫פשוט אין מספיק מקום לשתינו ‫בבומון-סור-מר.‬
‫‫נסכים שלא להסכים.‬
‫‫זה הבית שלי‬
‫‫ומקום העבודה שלי,‬
‫‫ואת פיל בחנות החרסינה שלי.‬
‫‫את לא ממש משפיעה ‫על החיים שלי.‬
‫‫עופי מפה, טרולית עם פנים עגולות!‬
‫‫תיזהרי.‬
‫‫אנשים עלולים לחשוב ‫שאת יותר מטיזרית חסרת רגש.‬
‫‫טוב, קדימה.‬
‫‫היד!‬
‫‫לא לגעת בסחורה.‬
‫‫אני נחבלת בקלות.‬
‫‫שניישב את זה בהתערבות ידידותית?‬
‫‫כמו מלחמת שטח?‬
‫‫המנצחת תקבל את העיר?‬
‫‫המפסידה תעזוב לתמיד.‬
‫‫מה ההתערבות?‬
‫‫נבחר גבר.‬
‫‫הראשונה שתוציא ממנו סכום שנקבע תנצח.‬
‫‫זה נשמע כיף.‬
‫‫כן, כמה?‬
‫‫אולי השווי הנקי שלך? 500,000?‬
‫‫אני מצטערת.‬
‫‫הסכום הקפיא לך את הדם?‬
‫‫את צוחקת?‬
‫‫הדם שלי בערך 98 אחוז מוס שוקולד לבן.‬
‫‫אז אני יכולה לעמוד בזה, כן.‬
‫‫מי המטרה?‬
‫‫מה איתו?‬
‫‫הוא בן 12.‬
‫‫צעיר כל כך שקפא לך הדם?‬
‫‫גיום?‬
‫‫הנער ההוא אורח של המלון?‬
‫‫כן, זה תומס וסטרברג.‬
‫‫הוא הממציא של "יה-ברנט".‬
‫‫אין מצב. ‫-מה? למה?‬
‫‫מה זה "יה-ברנט"?‬
‫‫באמת?‬
‫‫ג'ו, את בת 100?‬
‫‫זאת אפליקציה ממש מגניבה‬
‫‫ששולחת לכל החברים שלך ‫עלבונות מגעילים‬
‫‫שנמחקים אחרי 10 שניות.‬
‫‫למה שירצו דבר כזה?‬
‫‫למה שירצו את חג המולד?‬
‫‫אז הוא מיליונר טכנולוגיה?‬
‫‫מיליארדר בטח.‬
‫‫אז עשינו עסק?‬
‫‫שבוע אחד.‬
‫‫שהנוכלת הטובה תנצח.‬
‫‫היי, אכפת לך שאסובב ‫את המה-שמו בסיבוב הבא?‬
‫‫טוב. זה התפקיד שלך.‬
‫‫שתוק, תומס.‬
‫‫כן?‬
‫‫נא להניח הימורים.‬
‫‫אין יותר הימורים.‬
‫‫18 אדום.‬
‫‫סליחה, פנו דרך.‬
‫‫סליחה, סלחו לי.‬
‫‫בחיי! ‫-סליחה, גברת, בבקשה.‬
‫‫היי, אני עיוורת. זוזו! זוזו!‬
‫‫כן.‬
‫‫סליחה על ההפרעה,‬
‫‫אבל מישהו יכול להגיד לי ‫אם יש פה כיסא פנוי?‬
‫‫לא, גברתי. השולחן מלא.‬
‫‫בסדר גמור.‬
‫‫לא, גברת. גברת? סלחי לי. ‫קחי את הכיסא שלי.‬
‫‫גיבור.‬
‫‫אבל אין צורך.‬
‫‫אולי אם האדם הזה יזוז, ‫נוכל להכניס עוד כיסא.‬
‫‫כן, בטח. ‫-אכפת לך, אדוני?‬
‫‫אכפת לך פשוט...‬
‫‫מאחורייך.‬
‫‫זהו זה.‬
‫‫תודה. ‫-בסדר.‬
‫‫וואו. איזה יחס מדהים לעיוורת.‬
‫‫סבתא שלי הייתה עיוורת.‬
‫‫באמת?‬
‫‫לא היה לי מושג.‬
‫‫מחקר.‬
‫‫נא להניח הימורים.‬
‫‫רוצה שאניח בשבילך?‬
‫‫כן, אתה יכול?‬
‫‫כן, ברור. ‫-אבל אתה יכול לבחור?‬
‫‫אני צריכה מזל של מישהו אחר.‬
‫‫בטח.‬
‫‫טוב. ‫-בסדר, תחזיקי אצבעות.‬
‫‫אין יותר הימורים.‬
‫‫21 אדום.‬
‫‫איך הלך לנו?‬
‫‫הפסדנו. אני כל כך מצטער.‬
‫‫מה?‬
‫‫כן, זה קורה.‬
‫‫זו הייתה ההזדמנות האחרונה.‬
‫‫הזדמנות האחרונה? ל...‬
‫‫רגע! גברת!‬
‫‫גברת, רגע. גברת?‬
‫‫אדוני, הז'יטונים שלך.‬
‫‫כן, תודה.‬
‫‫תודה, תודה. סליחה.‬
‫‫תודה. גברת!‬
‫‫גברת? גברת?‬
‫‫הזכייה שלך.‬
‫‫גברת! גברת? גברת? ‫סלחי לי? היי.‬
‫‫שכחת את המקל שלך.‬
‫‫תודה שהחזרת אותו.‬
‫‫אני כל כך נבוכה. ‫עשיתי סצנה גדולה?‬
‫‫לא, לא. זה בסדר. ‫אבל אמרת משהו בפנים.‬
‫‫אמרת שזו הייתה ההזדמנות האחרונה שלך.‬
‫‫למה?‬
‫‫לעזור לאחותי.‬
‫‫היא אחותי הקטנה.‬
‫‫אתה מסתכל על תמונה ‫של בחורה ממש שווה, נכון?‬
‫‫כן. כן, נכון.‬
‫‫העיניים שלי דומעות?‬
‫‫כי לפעמים אני לא יודעת.‬
‫‫לפחות זכית בגדול.‬
‫‫עדיין לא.‬
‫‫לכי תראי מה ראסל קרואו ‫עם הציצים הגדולים זוממת.‬
‫‫קחי. בבקשה, פני.‬
‫‫לא, תומס. אני לא יכולה לקבל את זה.‬
‫‫את יכולה, פני. ‫-אני לא יכולה.‬
‫‫פני, את חייבת.‬
‫‫אחותך צריכה ‫את ניתוח השפה השסועה האחרון.‬
‫‫כן, נכון.‬
‫‫פני...‬
‫‫מה איתך?‬
‫‫מה זאת אומרת, מה איתי?‬
‫‫אכפת לך שאשאל אותך איך...‬
‫‫התעוורתי?‬
‫‫כן.‬
‫‫הבעיה שלי 100 אחוז נפשית.‬
‫‫עיוורון היסטרי?‬
‫‫אותי זה לא כזה מצחיק, תומס.‬
‫‫לא, אני יודע. אני מתכוון ש...‬
‫‫זה אומר שיש תקווה שתחזרי לראות.‬
‫‫נכון?‬
‫‫אנשים אומרים את זה, אבל ניסיתי הכול.‬
‫‫היפנוזה, תרופות...‬
‫‫אפילו שכרתי בחור בשם בארי ‫שיעקוב אחריי ויבהיל אותי בחניונים.‬
‫‫הוא היה צועק "היי!"‬
‫‫מתברר שזה לא כמו שיהוקים.‬
‫‫חייב להיות משהו.‬
‫‫יש איזה פסיכולוג במרפאה בגרמניה,‬
‫‫שעושה דברים ממש חדשניים.‬
‫‫אבל זה כל כך יקר.‬
‫‫כמה הרופא הזה גובה?‬
‫‫500,000 דולר.‬
‫‫די! ‫-אני יודעת!‬
‫‫אבל ד"ר שאופהאוזן כזה מחונן.‬
‫‫תשכח מזה.‬
‫‫כמה שווה ראייה בכל מקרה?‬
‫‫500,000 דולר?‬
‫‫נראה ככה.‬
‫‫היא משתמשת בכל התכסיסים שלך!‬
‫‫בסדר.‬
‫‫בואי נשתמש בכמה משלה.‬
‫‫אבל די לדבר עליי. ‫בוא נדבר עליך.‬
‫‫מה הסיפור שלך?‬
‫‫לא, אין סיפור, באמת.‬
‫‫משקיעים צרפתים הטיסו אותי לפה,‬
‫‫כנראה כדי לשמוע על היוזמה החדשה שלי.‬
‫‫אבל אני מתחיל להרגיש ‫שהם רק רוצים עוד "יה-ברנט".‬
‫‫"יה"-מה?‬
‫‫"יה-ברנט". זה אפ שעיצבתי.‬
‫‫כמו אפטייזר (מתאבן)?‬
‫‫אני אוהבת שיש בלי הגבלה.‬
‫‫זה טעים!‬
‫‫לא, לא מתאבן.‬
‫‫אפ כמו אפליקציה לסמארטפון.‬
‫‫טוב.‬
‫‫אבל הרעיון החדש שלי‬
‫‫הוא משהו שאני חושב ‫שממש יכול לעזור לאנשים,‬
‫‫אם מישהו יטרח להקשיב למה שחשבתי עליו.‬
‫‫הבנתי.‬
‫‫אתה בחור ממש טוב.‬
‫‫הייתי רואה את זה...‬
‫‫אם רק הייתי רואה.‬
‫‫פני...‬
‫‫פני, איך קוראים לרופא שסיפרת לי עליו?‬
‫‫דוקטור...‬
‫‫שאופהאוזן.‬
‫‫שאופהאוזן. ‫-שאופהאוזן.‬
‫‫איך מאייתים את זה? אס-סי-אייץ'?‬
‫‫בטח.‬
‫‫טוב.‬
‫‫רגע, מה אתה עושה?‬
‫‫אני מחפש אותו באינטרנט.‬
‫‫מעט ידוע על הרופא הטוב.‬
‫‫שמעתי שהוא מתבודד.‬
‫‫לא, מצאתי את האתר שלו.‬
‫‫באמת?‬
‫‫אדיר.‬
‫‫לא, הנה כתובת דוא"ל.‬
‫‫טוב, אתה צוחק.‬
‫‫אין מצב.‬
‫‫כן. ‫-אין מצב.‬
‫‫שלחתי משהו. זהו זה.‬
‫‫נראה מה יקרה. ‫-תומס, לא, אתה...‬
‫‫לא.‬
‫‫באמת לא היית צריך.‬
‫‫בוא לא נטפח ציפיות.‬
‫‫טוב.‬
‫‫הוא הגיב!‬
‫‫בטח שהוא הגיב.‬
‫‫זו תגובה של "מחוץ למשרד".‬
‫‫נראה אם הוא ברשתות החברתיות.‬
‫‫אוי, אלוהים.‬
‫‫אין מצב! אוי, אלוהים. ‫-מה?‬
‫‫סלח לי, אדוני?‬
‫‫היי. קוראים לי תומס,‬
‫‫והחברה שלי פני ‫ממש ממש צריכה את העזרה שלך.‬
‫‫ראיתי הרגע את התמונה שלך באינסטגרם ‫והייתי חייב לבוא לחפש אותך.‬
‫‫זה מעבר לצירוף מקרים.‬
‫‫יש משמעות לכך שאתה פה.‬
‫‫אז מה אתה אומר, ד"ר שאופהאוזן?‬
‫‫תעזור לחברה שלי?‬
‫‫אתה נחמד.‬
‫‫בחדר שלך או שלי?‬
‫‫סירי, אני צריך ללמוד גרמנית.‬
‫‫זאת לא גרמנית.‬
‫‫זאת הולנדית.‬
‫‫היי, הכרנו בשולחן הרולטה.‬
‫‫זה לא נכון. לא הכרנו.‬
‫‫אחרת היית יודע שאני...‬
‫‫את ד"ר שאופהאוזן?‬
‫‫בדיוק.‬
‫‫הבחור הזה לא מעוניין לשכב איתך.‬
‫‫את בטוחה? הוא ממש הטיפוס שלי.‬
‫‫תרגיע.‬
‫‫לא, ד"ר שאופהאוזן. ‫מצטער שהעלבתי אותך.‬
‫‫לא נעלבתי.‬
‫‫פשוט חיפשתי אותך באינטרנט, ‫לא מצאתי תמונה,‬
‫‫ואני לא יודע, פשוט לא חשבתי שאת אישה.‬
‫‫עכשיו נעלבתי.‬
‫‫אני מצטער. אני כל כך מצטער.‬
‫‫בבקשה, אל תענישי את פני ‫על הסקסיזם שלי.‬
‫‫פני?‬
‫‫פני מקוטמונדרה, אוסטרליה?‬
‫‫כן! כן, זאת היא.‬
‫‫אני זוכרת את המכתבים שלה. ‫איזה מקרה טראגי.‬
‫‫בהצלחה לשניכם.‬
‫‫רגע.‬
‫‫ד"ר שאופהאוזן, מה לעשות ‫כדי שתבדקי אותה כאן, הערב?‬
‫‫בחור צעיר... ‫-תומס.‬
‫‫תומס, יהיה לא ראוי ולא מקצועי מצדי‬
‫‫לבדוק מטופלים בחופשה.‬
‫‫אם זה עניין של כסף, אני יכול...‬
‫‫לא נתת לה כסף, נכון?‬
‫‫קצת. אבל זה רק בשביל אחותה.‬
‫‫אסור לך בשום פנים ואופן ‫לתת למטופלת כסף.‬
‫‫אחרת זה מחזק את הרעיון ‫שהיא מוגבלת לגמרי‬
‫‫והטיפול הולך קאפוט!‬
‫‫רגע, אז תטפלי בה?‬
‫‫אני מסכימה לבדיקה ראשונית.‬
‫‫יש!‬
‫‫אני רגשנית מדי.‬
‫‫איפה היא עכשיו?‬
‫‫פני?‬
‫‫באה. רק שנייה! שנייה.‬
‫‫יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫‫תומס, לאן הלכת? ‫-כן?‬
‫‫בחיים לא תנחשי את מי מצאתי.‬
‫‫מי?‬
‫‫מי את חושבת?‬
‫‫זאת ד"ר פרדריקה שאופהאוזן.‬
‫‫היא לא מאמינה!‬
‫‫תאמיני, גברת.‬
‫‫באתי לעזור לך, יקירתי.‬
‫‫ד"ר שאופהאוזן אכלה הערב ‫ארוחת ערב במלון.‬
‫‫ראיתי את הפוסט שלה באינסטה. ‫נכון שזה מדהים?‬
‫‫מדהים. ‫-אני חייבת להעריך את מצב המטופלת.‬
‫‫תומס? ‫-כן?‬
‫‫אני צריכה כיסא.‬
‫‫זהירות.‬
‫‫השיטות שלי לא מקובלות.‬
‫‫מובן?‬
‫‫כן. ‫-תודה.‬
‫‫צא ממרחב הטיפול.‬
‫‫טוב, כאן?‬
‫‫שבי.‬
‫‫אז את לא רואה שום דבר?‬
‫‫לא צורות, לא אור, לא צבע?‬
‫‫לא, שום דבר. זה מה שאמרתי...‬
‫‫שקט!‬
‫‫היי, אני צריכה את זה.‬
‫‫את לא תשתמשי יותר ‫בקביים האלה לנפש.‬
‫‫עקשן. כמו המטופלת.‬
‫‫אני רואה.‬
‫‫את לא, אבל אני רואה.‬
‫‫הבדיקה כבר התחילה?‬
‫‫מרשים.‬
‫‫טוב, פני.‬
‫‫מה עם זה?‬
‫‫אני נושפת את האוויר ‫היישר לחלל העין שלך.‬
‫‫החור שבפה שלי צר מאוד.‬
‫‫את לא אמורה להרגיש את זה.‬
‫‫אני רק מריחה סלמון.‬
‫‫זה מעניין מאוד.‬
‫‫הגוף מגיב, אבל המוח לא.‬
‫‫פני, אני רוצה שתאכלי חטיף קטן.‬
‫‫אבל את חייבת לנחש ‫מה את אוכלת, כן?‬
‫‫כן, זה נשמע די קל.‬
‫‫אכין את החטיף.‬
‫‫טוב, פני.‬
‫‫הנה באה הרכבת.‬
‫‫פה גדול.‬
‫‫מה זה?‬
‫‫חתיכת צ'יפס.‬
‫‫אפשר עוד?‬
‫‫את עיוורת טובה מאוד.‬
‫‫לכן את בטח יודעת כמה צעדים ‫יש בינך לבין הדלת.‬
‫‫וכמה צעדים יש מהדלת למעלית.‬
‫‫כי ככה כבדי הראייה מתפקדים בעולם.‬
‫‫אחרת היית נתקלת בדברים כל הזמן, כן?‬
‫‫כן, אני יודעת את כל הצעדים.‬
‫‫טוב, פני.‬
‫‫פתחתי את הדלת.‬
‫‫קיימת דרך ללא מכשולים.‬
‫‫אני רוצה שתרוצי בשיא המהירות במסדרון ‫ותעצרי מול המעלית.‬
‫‫תוכלי לעשות את זה, כן?‬
‫‫כן, ברור.‬
‫‫כן, די קל לעיוור לרוץ בקו ישר.‬
‫‫כמה שיותר מהר. קדימה!‬
‫‫עכשיו?‬
‫‫פני!‬
‫‫אני אטפל בה.‬
‫‫בוא, תומס, אעשה לך סיור.‬
‫‫טוב.‬
‫‫אולי... ‫-בוא.‬
‫‫מהר.‬
‫‫אבל מה עם... ‫-תודה.‬
‫‫זה המקום?‬
‫‫הלו?‬
‫‫הגענו?‬
‫‫הלו?‬
‫‫זה מתחיל.‬
‫‫ד"ר שאופהאוזן, לגבי העמלה שלך.‬
‫‫אני צריך להעביר כמה דברים, ‫אבל אשיג לך את זה בקרוב מאוד.‬
‫‫היי, חבר'ה?‬
‫‫נראה לי שמישהו ‫נעל בטעות את הדלת הראשית.‬
‫‫חבר'ה? חבר'ה, אתם שם?‬
‫‫מצטערת! אני מקווה שזו לא הייתה ‫יצירת אמנות יקרה מפז או משהו!‬
‫‫מה אם היא תיפצע שם?‬
‫‫זאת בדיוק הסיבה שלא מתערבים, תומס.‬
‫‫חיזוק שלילי הוא המרשם.‬
‫‫התפקיד שלנו, שלך ושלי, הוא ליהנות.‬
‫‫ליהנות?‬
‫‫ליהנות. ‫-טוב.‬
‫‫אתה חושב שאני מטורללת?‬
‫‫אני לא.‬
‫‫לא?‬
‫‫אם נעשה את זה מול פני, ניהנה,‬
‫‫היא תרצה להצטרף אלינו יותר מכל דבר אחר‬
‫‫בהנאה מהראייה.‬
‫‫כן.‬
‫‫למה אני מריחה מגבוני דוש בחוזק קליני?‬
‫‫חזק מאוד.‬
‫‫אין רחמים, תומס. רק כיף.‬
‫‫אני מריחה גם בלות מוקדמת.‬
‫‫עכשיו הבית.‬
‫‫למה אנחנו עושים את זה שוב?‬
‫‫כמו שאת מחזיקה את תומס ביד כשאנחנו הולכים,‬
‫‫תחזיקי ברצועה שלי כשאנחנו רוכבים.‬
‫‫זה בכלל לא הגיוני.‬
‫‫מתקרבים לגבעה.‬
‫‫תודה רבה. ‫-תודה.‬
‫‫הקברנה הזה. אני מתה עליו.‬
‫‫הוא נהיה די סמיך‬
‫‫וממש מרגישים את טעם עץ האלון. ‫-אפשר גם?‬
‫‫בטח, פני. קחי משלי.‬
‫‫יש פה כוס?‬
‫‫תוכלי לשתות את היין כשתראי את הכוס ‫טוב מספיק כדי לתפוס אותה.‬
‫‫אוי, אלוהים. שפכתי משהו?‬
‫‫אני כזאת מגושמת.‬
‫‫ד"ר שאופהאוזן, תני לי לעזור לך.‬
‫‫אוי, לא. אני מרגישה נורא.‬
‫‫שפכתי לך יין על ה...‬
‫‫מלצר!‬
‫‫את בטוחה שזה עוזר לפני?‬
‫‫סמוך עליי, זה לטובתה של פני.‬
‫‫טוב.‬
‫‫את צריכה לראות אותנו, פני.‬
‫‫תומס ואני רוקדים.‬
‫‫הלוואי שיכולתי.‬
‫‫אבל את יכולה, פני. את יכולה.‬
‫‫כן, גם לאכול את החרא שלי, ‫אבל גם את זה אני לא עושה.‬
‫‫זה בסדר, אני פשוט אעמוד פה ‫ואשמור על התיק שלך.‬
‫‫יש לה מנוע והיא יודעת להשתמש בו.‬
‫‫סליחה?‬
‫‫החברה שלך עם התחת הכחוש ‫שמתחככת בבחור המסכן.‬
‫‫כן, זה לא היה מפריע לי כל כך, ‫אבל הוא היה החבר שלי.‬
‫‫לא נכון!‬
‫‫והיא החברה הכי טובה שלי.‬
‫‫לא נכון!‬
‫‫אוי, אלוהים.‬
‫‫מותק, את באמת עיוורת.‬
‫‫אוי, מותק.‬
‫‫עיוורת במובן של "לא רואה"?‬
‫‫כשאיבדתי את הראייה, ‫היא התחילה איתו.‬
‫‫לא נכון!‬
‫‫תראי אותנו, פני.‬
‫‫איך הגופים שלנו זזים יחד.‬
‫‫כל כך חושני.‬
‫‫בסדר. אני מרביצה לה ‫ממש חזק בוואגינה.‬
‫‫אם אוכל להיות איתו לבד איכשהו,‬
‫‫אולי הוא לא יבטל את החתונה.‬
‫‫תני לנו לטפל בזה, בסדר?‬
‫‫אנחנו פחות או יותר מקצועניות, ‫עיוורת יקרה שלי.‬
‫‫בנות, שירותים.‬
‫‫הצבע הזה מהמם עלייך. ‫-תודה.‬
‫‫מה זה?‬
‫‫זה דבר קטן שהמצאנו בשם וארמה.‬
‫‫קארמה.‬
‫‫זה מתחיל כאן.‬
‫‫זה מתחיל כאן כמו קים קרדשיאן.‬
‫‫זה טעים? ‫-כן, רוצה?‬
‫‫כן, בטח. ‫-סליחה.‬
‫‫כן. תודה.‬
‫‫די מוזר שד"ר שאופהאוזן ‫פשוט נעלמה ככה, נכון?‬
‫‫גרמנים הם כאלה ספונטניים.‬
‫‫זה כנראה רק חלק ‫מתכנית הטיפול המטורפת שלה.‬
‫‫כן, אל תוותרי על זה, פני, טוב?‬
‫‫אני יודע שזה קשה,‬
‫‫אבל מגיע לך לראות כל כך הרבה דברים.‬
‫‫למשל הנוף הזה‬
‫‫והאורות האלה‬
‫‫והפרצוף שאת עושה‬
‫‫כשאת חושבת שאני חננה.‬
‫‫מה, זה?‬
‫‫כן, זה.‬
‫‫אבל זה,‬
‫‫זה הפרצוף האהוב עליי. ‫-מה?‬
‫‫זה. ‫-לא, מה?‬
‫‫שתוק.‬
‫‫פשוט תצטרכי להאמין לי.‬
‫‫כיחיד שרואה מבינינו,‬
‫‫את יפהפייה, פני.‬
‫‫בכל אופן, אני בטוח שד"ר שאופהאוזן ‫תשלוף את תותחי הפסיכולוגיה הכבדים‬
‫‫ברגע שאשלם לה.‬
‫‫כן, בקשר לזה. ‫התכוונתי להגיד לך...‬
‫‫תוכל לתת לי את הכסף‬
‫‫ואז אתן אותו לד"ר שאופהאוזן?‬
‫‫אני יודעת שזה יישמע טיפשי,‬
‫‫אבל זה יגרום לי להרגיש ‫פחות כמו מקרה סעד.‬
‫‫לגמרי. אני מבין לגמרי.‬
‫‫אני רק צריך למכור ‫את המניות האחרונות שלי.‬
‫‫רגע, אתה לא הבעלים של כל החברה?‬
‫‫אתה כל כך עשיר.‬
‫‫לא. ‫-לא?‬
‫‫לא.‬
‫‫האלגוריתם של "יה-ברנט" היה שלי,‬
‫‫אבל משקיעי ההון הראשוני ‫קנו ממני את החברה.‬
‫‫כן, בכמה?‬
‫‫מיליון עגול.‬
‫‫אבל נשארו לי רק 400,000.‬
‫‫אבל זה בסדר.‬
‫‫סבתא שלי תלווה לי את השאר.‬
‫‫אז אחרי שתשלם לד"ר שאופהאוזן, תהיה מרושש?‬
‫‫כן, אבל זה בסדר.‬
‫‫כי יש לי הרבה רעיונות טובים ‫וסווטשירט קפוצ'ון זה זול.‬
‫‫אבל אני לא מבינה.‬
‫‫למה שתרושש את עצמך ‫בשביל מישהי שאתה לא מכיר?‬
‫‫אני זרה.‬
‫‫סבתי...‬
‫‫סבתי תמיד אמרה שהדבר הכי טוב ‫שכסף יכול לעשות הוא טוב.‬
‫‫והחזרת הראייה שלך זה טוב.‬
‫‫חוץ מזה, את לא זרה.‬
‫‫את פני.‬
‫‫כן, נכון.‬
‫‫מותק, אני בבית.‬
‫‫נו, באמת.‬
‫‫את חושבת שאני לא יכולה להתמודד ‫עם "עקרות הבית האמיתיות מאסקס"?‬
‫‫זה דרש כמות נכבדת של לימונצ'לו ‫וכמה סיבובים של הורדת ידיים,‬
‫‫אבל אלה החיים.‬
‫‫ההתערבות מבוטלת, ג'ו.‬
‫‫אל תלכי, פני. ‫לימדת אותי כל כך הרבה על אהבה.‬
‫‫צריך למצוא מטרה אחרת.‬
‫‫לא, אין סיכוי.‬
‫‫נמאס לי מהתחרות האבסורדית הזאת איתך.‬
‫‫הם לקישוט.‬
‫‫הוא בחור טוב, ג'ו.‬
‫‫זה לא-קסימורון, פן.‬
‫‫טוב, פעם, כשהייתי מתחזה באינטרנט,‬
‫‫תמיד היה רגע שבו יכולתי להחליט,‬
‫‫"אני אקח לך את הכסף."‬
‫‫וזה לא היה קורה כשהם התאהבו ‫בפיתיון הבחורה השווה והשטחית‬
‫‫או כשהם שלחו תמונות זין כמו חיות,‬
‫‫אלא כשהיינו נפגשים פנים אל פנים‬
‫‫והייתי נכנסת‬
‫‫והוא היה פשוט...‬
‫‫מסתכל עליי ככה.‬
‫‫ואז הייתי מחליטה לשדוד ממנו הכול.‬
‫‫אבל כשתומס מסתכל עליי, ‫הוא לא עושה את זה.‬
‫‫הוא פשוט שונה.‬
‫‫הוא באמת אדם נחמד.‬
‫‫כן, אבל אנחנו לא, פני, נכון?‬
‫‫וזאת לא תחרות חביבות.‬
‫‫למזלך, כי הייתי מנצחת.‬
‫‫באמת?‬
‫‫בחייך. תומס אוהב אותי.‬
‫‫הוא אוהב אותך?‬
‫‫זאת אומרת, הוא יעשה מה שאני רוצה.‬
‫‫אז נראה שיש לנו פתרון.‬
‫‫אם את לא מסוגלת לקחת כסף ‫מתומס היקר שלך,‬
‫‫תומס היקר נהיה ההתערבות.‬
‫‫אבל חשבתי שאת לא מזדיינת עם מטרות.‬
‫‫מתברר שאנחנו צריכות ‫להעלות את הרף במשחק.‬
‫‫אלא אם כן, כמובן, ‫את חשה שאת בחיסרון.‬
‫‫באמת. גברים אוהבים תחת,‬
‫‫אבל לא כשמשהו כבר תקוע בפנים.‬
‫‫אז הסכמנו.‬
‫‫תומס הוא ההתערבות.‬
‫‫כן.‬
‫‫טוב.‬
‫‫כדאי שאלך לישון,‬
‫‫כי יש לי כזה יום חשוב של פיתוי מחר.‬
‫‫בהחלט.‬
‫‫מה עם סיפור לפני השינה?‬
‫‫לא, אין צורך.‬
‫‫אלברט!‬
‫‫היי.‬
‫‫תודה.‬
‫‫זה לא טוב.‬
‫‫אני מעריכה את המרץ שלהן.‬
‫‫פחות את השיזוף בתרסיס.‬
‫‫גבירותיי.‬
‫‫בסדר, מותק.‬
‫‫חשבת שתוכלי לעבוד עלינו?‬
‫‫אני יכולה להסביר.‬
‫‫מותק, זה לא מצב טוב בשבילך.‬
‫‫בת דודה שלי התעוורה מסוכרת. ‫-סוכרת.‬
‫‫אל תלכי למלון עכשיו, ג'ו.‬
‫‫תני לזה לילה. ‫הוא יהיה אנרגטי יותר בבוקר.‬
‫‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫‫בנות, תעבירו לי את הסופר גלו.‬
‫‫תומס.‬
‫‫ד"ר שאופהאוזן.‬
‫‫בבקשה...‬
‫‫קרא לי פרדריקה.‬
‫‫טוב.‬
‫‫אוי, אלוהים. אני מצטער.‬
‫‫תיכנס.‬
‫‫תודה.‬
‫‫פינוק קטן בשבילנו.‬
‫‫אנחנו עובדים כל כך קשה ‫בשביל פני המתוקה.‬
‫‫מגיע לנו להיות קצת אנוכיים, כן?‬
‫‫יש האומרים שהם מעוררי תאווה.‬
‫‫לא, תודה...‬
‫‫אוי, אלוהים. ‫מצטער, דוקטור...‬
‫‫לא! אני מסתדרת. זה בסדר.‬
‫‫אני מסתדרת. זה...‬
‫‫תודה.‬
‫‫תומס...‬
‫‫אני חייבת לדבר בכנות.‬
‫‫באתי לפה בטענות שווא.‬
‫‫באמת?‬
‫‫אני מקווה שזאת בקשה הולמת,‬
‫‫אבל תעזור לי עם מיין תכנות (שלי)?‬
‫‫"מיין תכנות"?‬
‫‫כן, יש לי בעיה באתר.‬
‫‫אה, תכנות!‬
‫‫כן, ברור. מה הבעיה?‬
‫‫טוב...‬
‫‫בג'אווה סקריפט האייץ'-טי-טי-פי קרולר ‫לא עושה סקרייפינג למטא-דאטה נכון,‬
‫‫ואני מאבדת את מאפייני הסי-אס-אס.‬
‫‫ניסית לנתח את הסי-אס-אס בנפרד עם רג'קס?‬
‫‫לא.‬
‫‫תוקן! טוב, זה היה יום ממש ארוך.‬
‫‫אני מותש, אז אני...‬
‫‫אתה יודע שיש ירח מלא הלילה?‬
‫‫אני אוהבת להרגיש את האוויר על העור.‬
‫‫הבנתי. אבל לא קר לך?‬
‫‫מה את עושה?‬
‫‫אני חשה פזיזה הלילה, תומס.‬
‫‫טוב, זה לא מצחיק. ‫את יכולה להיכנס?‬
‫‫אם אפול, תתפוס אותי?‬
‫‫תפסיקי.‬
‫‫לא.‬
‫‫לא!‬
‫‫תומס.‬
‫‫ד"ר שאופהאוזן... ‫-פרדריקה.‬
‫‫לימדת אותי כל כך הרבה על משמעת...‬
‫‫אוכל ללמד עוד.‬
‫‫ויושרה. ‫-כן, ברור.‬
‫‫אנחנו צריכים לשמור על יחסים מקצועיים.‬
‫‫לטובת פני.‬
‫‫לטובת פני?‬
‫‫כמובן.‬
‫‫אני פשוט...‬
‫‫אלך.‬
‫‫חכי.‬
‫‫תומס.‬
‫‫אלברט? אלברט. היי, גבר.‬
‫‫סתם מנסה את מזלי.‬
‫‫יש לך במקרה מסיר סופר גלו?‬
‫‫שאני אמות.‬
‫‫איך היה לך דבר כזה?‬
‫‫כן, זה אדיר.‬
‫‫כן. אגדי.‬
‫‫אלברט?‬
‫‫בחייך, זה פשוט אכזרי!‬
‫‫נא לא להפריע‬
‫‫היי, אתה. היי.‬
‫‫אתה מכיר את ג'וזפין צ'סטרפילד? ‫או את ד"ר שאופהאוזן?‬
‫‫כן, גברתי. ‫מכירים את כל השמות הבדויים שלה.‬
‫‫היא נדיבה מאוד.‬
‫‫בסדר, אז היא הייתה פה אמש?‬
‫‫כן, עם נער הטכנולוגיה.‬
‫‫לעזאזל. טוב.‬
‫‫רגע. כשהיא הלכה, ‫היא נראתה מסופקת?‬
‫‫כאילו היא השיגה זיון?‬
‫‫לא. ‫-לא?‬
‫‫היא עדיין לא הלכה.‬
‫‫כן, אני יודעת שניצחת. ‫אני הולכת מפה.‬
‫‫במה ניצחתי?‬
‫‫תומס, מה אתה עושה פה?‬
‫‫באתי להיפרד.‬
‫‫אז איפה ד"ר שאופהאוזן?‬
‫‫אני לא יודע.‬
‫‫הבוקר היא הלכה מהר‬
‫‫ועכשיו אני צריך ללכת.‬
‫‫המשקיעים...‬
‫‫הם מטיסים אותי הביתה.‬
‫‫רק הייתי צריך להגיד...‬
‫‫פני, את הדבר היחיד שקרה לי פה ‫שהוא אמיתי וטוב.‬
‫‫בכל אופן...‬
‫‫ביי, פני.‬
‫‫תומס, חכה! אל תלך!‬
‫‫פני!‬
‫‫אוי, אלוהים!‬
‫‫פני, את בסדר?‬
‫‫זה היה שבוע אכזרי.‬
‫‫זהירות ‫רצפה רטובה‬
‫‫שמוק.‬
‫‫רגע, פני, ראית הרגע את אלברט?‬
‫‫הסתכלת עליי הרגע? ‫את רואה אותי?‬
‫‫השיער שלך חום כזה?‬
‫‫כן כן, נכון!‬
‫‫רגע, פני.‬
‫‫את יכולה לקרוא את זה?‬
‫‫לא, זה בצרפתית.‬
‫‫מצטער.‬
‫‫מה עם זה?‬
‫‫"חרדה חברתית. ‫אתה לא הבעיה, אלא העולם."‬
‫‫כן פני, את רואה!‬
‫‫אני סוף סוף רואה את הפנים שלך!‬
‫‫זה כנראה מבאס. ‫-לא, תפסיק!‬
‫‫יש לך כאלה פנים יפות.‬
‫‫נראה שהכסף של ד"ר שאופהאוזן ‫שימש למטרה טובה, מה?‬
‫‫מה זאת אומרת?‬
‫‫לא נתת לה את ה-500,000, נכון?‬
‫‫כן, ברור.‬
‫‫רציתי להבטיח שהטיפול שלך יימשך.‬
‫‫לא, לא. אבל זה כל מה שהיה לך.‬
‫‫זה היה שווה כל פני, פני.‬
‫‫רגע. אני לא מבין.‬
‫‫את נותנת לי 500,000 דולר?‬
‫‫אחותי זכתה בלוטו באוסטרליה‬
‫‫והשתמשה ביום ההולדת ‫ובמידת החזייה שלי, אז היא חייבת לי.‬
‫‫לא אוכל לתת לך לשלם ‫על ההוצאות הרפואיות שלי.‬
‫‫בכל מקרה, אני לא יכול לקבל את זה.‬
‫‫תומס, לא, אני מתעקשת.‬
‫‫אני מתנגד.‬
‫‫תפסיק. יש עמלת העברה ‫של שני דולר בכל פעם.‬
‫‫שיט. טוב, זה בחשבון שלך עכשיו.‬
‫‫אין החזרות.‬
‫‫טוב.‬
‫‫פני...‬
‫‫את רוצה לבוא?‬
‫‫בואי איתי.‬
‫‫אני לא באה איתך.‬
‫‫למה לא?‬
‫‫כי אתה לא מכיר אותי.‬
‫‫לא את מי שאני באמת.‬
‫‫אני רוצה...‬
‫‫אם תשני את דעתך מתישהו.‬
‫‫בסדר.‬
‫‫מה עשית?‬
‫‫איך יכולת לתת לו לנסוע?‬
‫‫על מה את מדברת?‬
‫‫ניצחת בהתערבות.‬
‫‫עצור!‬
‫‫תחזור! תחזור! תחזור! ‫לא! לא!‬
‫‫המטוס לא עצר בשביל המטורפת.‬
‫‫הנה היא באה.‬
‫‫צעדת הבושה. ‫צעדת הבושה. צעדת הבושה.‬
‫‫אתמול בלילה הלכתי לחדר שלו, ‫וכן, ניסיתי לפתות אותו,‬
‫‫וחשבתי שהולך לי טוב ‫כי הוא כיבה את האורות,‬
‫‫אבל רק כדי להראות לי ‫מצגת בפאוור פוינט‬
‫‫על האפליקציה החדשה שלו.‬
‫‫ברגע שהוא סיים את ההרצאה, ‫הנחתי שניכנס למיטה.‬
‫‫אז הוא אמר שיש לו קצת פחד מחיידקים ‫וביקש שאתקלח,‬
‫‫ונעלבתי,‬
‫‫אבל הסכמתי למען ההתערבות.‬
‫‫וכשיצאתי, הוא נעלם, ‫הבגדים שלי נעלמו,‬
‫‫התכשיטים הטלפון, ‫המחשב הנייד שלי,‬
‫‫אפילו נעלי הג'ימי צ'ו במהדורה מוגבלת!‬
‫‫תפסיקי.‬
‫‫את מצפה ממני להאמין‬
‫‫שהבחור הנחמד הזה ‫ניסה לגנוב את נעלי הג'ימי צ'ו שלך,‬
‫‫אם הוא החזיר לי הרגע ‫500,000 דולר שניסיתי לתת לו?‬
‫‫למה נתת לו 500,000 דולר?‬
‫‫כי זה הסכום שגנבת ממנו.‬
‫‫לא! זה מה שאני אומרת, ‫ציצים במקום מוח!‬
‫‫לא גנבתי ממנו.‬
‫‫השקעתי באפליקציה שלו!‬
‫‫כמה?‬
‫‫500,000 דולר.‬
‫‫זה מתומס.‬
‫‫לא!‬
‫‫תראי לי!‬
‫‫"פני, התכוונתי למה שאמרתי, ‫אבל זה העניין.‬
‫‫"רמאים מקצועיים ‫הם המטרות הכי טובות.‬
‫‫"למדתי את זה מסבתא שלי. ‫או כפי שאת אולי מכירה אותה...‬
‫‫"מדוזה."‬
‫‫זאת אומרת...‬
‫‫שאת סבתא של תומס.‬
‫‫חתיכת סוטה! ‫-לא! אלוהים, פני!‬
‫‫ברור שסבתא של תומס הייתה מדוזה, ‫והיא העבירה לו את הלפיד‬
‫‫ועכשיו הוא המדוזה החדשה.‬
‫‫מה הבעיה שלך?‬
‫‫הוא לא החזיר לי את הביטקוין.‬
‫‫ה-500,000 שלי עדיין אצלו.‬
‫‫וה-500,000 שלי.‬
‫‫נתנו לילד הזה מיליון דולר?‬
‫‫את צוחקת עליי?!‬
‫‫מכל השקרנים... ‫-לא!‬
‫‫הנחשים הדו-פרצופיים, התחמנים, הרמאים... ‫-את רצינית?‬
‫‫הנוכלים, ההאקרים הנבלות מדור המילניום... ‫-איזה כעס וחרמנות!‬
‫‫החארות המחורבנים,‬
‫‫הוא הכי גרוע!‬
‫‫אבל הוא גם די אדיר, נכון?‬
‫‫אלברט, סליחה שאמרתי ‫שיש לך ביצים של שלד.‬
‫‫אני יודעת שאין שם למטה שום דבר קשה.‬
‫‫תמצצי לי.‬
‫‫תודה שנתת לי להישאר עוד שבועיים.‬
‫‫שבוע יותר ממה שסיכמנו.‬
‫‫כן, היה נעים, לא?‬
‫‫מה יהיה הפרק הבא שלך?‬
‫‫חשבתי לנסוע לתאילנד.‬
‫‫אולי בנגקוק‬
‫‫או פאקיט (גם: על הזין).‬
‫‫פוקט.‬
‫‫לא, לא ככה אומרים את זה.‬
‫‫מה זה?‬
‫‫זה הנתח שלך מתרמית "שר הטבעות".‬
‫‫בניכוי הוצאות, כמובן.‬
‫‫תלבושות, קייטרינג, תותבות וכו'.‬
‫‫ומחיר האגרטלים ששברת.‬
‫‫ובעיות הצנרת שיצרתי.‬
‫‫מה?‬
‫‫שלום! פנו דרך, אנשים. פנו דרך.‬
‫‫סליחה, אני עובר פה.‬
‫‫קדימה, ריצ'י עובר, מותק.‬
‫‫סליחה, סליחה. תודה רבה.‬
‫‫טוב, כן. תודה רבה.‬
‫‫בסדר. טוב.‬
‫‫נציג אתכן.‬
‫‫קאתי, קאתי, מותק, ‫תביאי את הטוסיק המוצק הזה לפה עכשיו.‬
‫‫ריצ'י, יותר לאט!‬
‫‫אני צריכה להסדיר את הנשימה.‬
‫‫שקט, בובה. ‫את במצב מושלם ואת יודעת את זה.‬
‫‫טוב, אז הנה הסיפור.‬
‫‫הראיתי לקאתי שלנו ‫נכסים יוקרתיים בקפרי,‬
‫‫כשהבנתי שלגברת הזאת ‫יש טעם ברמה גבוהה.‬
‫‫ואני לא מתכוון רק לנדל"ן, לא.‬
‫‫קאתי אוהבת חיות,‬
‫‫אבל היא לא אוהבת ‫רק ציפורים וכלבלבים רגילים.‬
‫‫היא אוהבת חברים פרוותיים מיוחדים, ‫שהם אולי...‬
‫‫קצת לא חוקיים. נכון, קאתי?‬
‫‫כן. קאתי, מה רצית להקים?‬
‫‫מנזר או משהו?‬
‫‫מקלט לחיות נדירות וספא. ‫-אני מת על זה.‬
‫‫אז אמרתי לקאתי: ‫"את חייבת להכיר את החברות שלי."‬
‫‫עלינו לסירה,‬
‫‫יצאנו להפלגה ואנחנו כאן!‬
‫‫קאתי, אני רוצה שתכירי את הסוחרת‬
‫‫הכי מפורסמת ודיסקרטית ‫במינים בסכנת הכחדה בדרום אפריקה,‬
‫‫אימקה בקר.‬
‫‫מה קרה, אימקה?‬
‫‫החתול האקזוטי בלע לך את הלשון?‬
‫‫לא.‬
‫‫מה נשמע, קאתי?‬
‫‫איזה תענוג לפגוש ‫חובבת חיות בר כמוני.‬
‫‫אני מתה על דלגנים.‬
‫‫גם אני. תראו איזה חמור אני.‬
‫‫שכחתי להציג את יד ימינה של אימקה.‬
‫‫גבירותיי ורבותיי, אם תצטרכו ‫להכניע קרוקודיל בהיאבקות,‬
‫‫שילה מלארקי לשירותכם.‬
‫‫אבל שילה איבדה את הלשון באורח טראגי‬
‫‫בגלל וומבט אדום ראש ‫קטנטן אבל פראי.‬
‫‫שאלוהים יברך אותה.‬
‫‫חבל.‬
‫‫אבל היא יכולה לדבר בשפת הסימנים. ‫נכון, שילה?‬
‫‫כן.‬
‫‫כן, היא יכולה.‬
‫‫תאכל חרא ותמות.‬
‫‫בסדר גמור. ‫-טוב, טוב.‬
‫‫מה היא אומרת?‬
‫‫בסדר גמור.‬
‫‫היא מבקשת מכולם‬
‫‫לעלות לבית וליהנות מהגלידה שלה.‬
‫‫נכון, גבירותיי ורבותיי. ‫מי אוהב גלידה?‬
‫‫פעם שלישית גלידה. ‫כולם אחריי, גבירותיי ורבותיי.‬
‫‫אנחנו עולים בדרך האבנים הזאת.‬
‫‫קאתי, קחי את זה.‬
‫‫כולם להסתכל על קאתי. ‫היא כלבת האלפא.‬
‫‫אני רוצה שתעקבו אחריה עד למעלה.‬
‫‫תמשיכו! למעלה תמצאו איש פינגווין קטן.‬
‫‫הוא ידליק את הברביקיו, מותק,‬
‫‫כי אנחנו אוכלים בשר אדום, מותק!‬
‫‫השנה הרווחתי שישה מיליון דולר.‬
‫‫בינתיים.‬
‫‫מרשים.‬
‫‫כמה מעצבן.‬
‫‫אבל יחד‬
‫‫נוכל להרוויח הרבה יותר.‬
‫‫הרבה יותר.‬
‫‫אתן נפלאות במה שאתן עושות.‬
‫‫סבתא שלי הייתה משתגעת עליכן.‬
‫‫שלושתנו...‬
‫‫זה יהיה חתיכת צוות.‬
‫‫עבדת עליי.‬
‫‫פני, הדבר היחיד ‫שלא שיקרתי לגביו הוא את.‬
‫‫תקשיב.‬
‫‫המיליון הראשון יחזיר לנו את החוב.‬
‫‫המיליון השני יהיה ההתנצלות שלך.‬
‫‫כן, ואם תבגוד בנו שוב,‬
‫‫אין סקס לשנה שלמה.‬
‫‫או חצי שנה.‬
‫‫לא, בעצם 24 שעות.‬
‫‫נגיד...‬
‫‫עד אמצע הבוקר החנות שלי סגורה.‬
‫‫סיימת? ‫-טוב.‬
‫‫אז אל תבגוד בנו שוב.‬
‫‫עשינו עסק.‬
‫‫אז אנחנו עושים את זה?‬
‫‫לונדון ‫כעבור חצי שנה‬
‫‫קדימה! הן הלכו לכיוון הזה.‬
‫‫מהר!‬
‫‫לעזאזל! איבדנו אותן.‬
‫‫איך יכולתם לאבד אותן?‬
‫‫איך אתה יכולת לתת להן 200,000 ליש"ט?‬
‫‫פטמות מעצבים הן לא זולות.‬
‫‫חוץ מזה, אלה אולי 500 דולר אמריקניים.‬
‫‫ממש לא. ‫-היי, גבר!‬
‫‫ראית שתי נשים עוברות פה בריצה לפני דקה?‬
‫‫כן, עם בוכטות ענקיות?‬
‫‫כן. ‫-כן.‬
‫‫הן רצו לכיוון ההוא.‬
‫‫בואו נזוז!‬
‫‫קדימה!‬
‫‫תזעיקו תגבורת בקשר או משהו.‬
‫‫שמלת חג המולד הממוזלת, עשית את זה שוב.‬
‫‫אני חייבת להגיד, פני,‬
‫‫התלבושות האלה מחוכמות מאוד.‬
‫‫ישן אבל זהב חבל על הזמן.‬
‫‫חג מולד שמח.‬
‫‫תומס, קניתי לך מתנה.‬
‫‫תודה, סנטה.‬
‫‫אני עדיין פה.‬
‫‫הסוף‬
‫‫תרגום לעברית: יסמין דור‬
‫‫הפקת כתוביות: NDG STUDIOS‬
‫‫הורטנס, זה השימוש של זה?‬
‫‫אני לא רואה חמאה על הסכין.‬
‫‫אנריקה, התחלת להגיד שאפילו שאתה בעצמך‬
‫‫הפקת תועלת כלכלית מההגירה לאמריקה,‬
‫‫אתה לא מרגיש שצריך לקבל ‫עוד אזרחי גואטמלה לפאלם ביץ'?‬
‫‫כן, אני מאמין שאנחנו ‫בנקודת שיווי המשקל כרגע...‬
‫‫במה הנך מסתכל?‬
‫‫תפסיק לעשות פרצופים בפינה.‬
‫‫ידך הונחה על החזה של רוזלינד!‬
‫‫התכחיש זאת?‬
‫‫הורטנס המתוקה הוציאה מהקבר ‫את הגופה של המחזר שלה יום לאחר שנרמס.‬
‫‫אבל זאת שטות.‬
‫‫המשפחה לא תקבל אותו.‬
‫‫את לא אוהבת אותו כי הוא שחור.‬
‫‫אחותי, אני יכולה בבקשה ‫לשיר את השיר שלי?‬
‫‫כן, כמובן, יקירתי, כמובן.‬
‫‫הורטנס כתבה שיר לכבוד האירוסים שלנו.‬
‫‫נכון שזה נפלא?‬
‫‫לא, רגע, רציתי את הלאוטה.‬
‫‫זאת הלאוטה.‬
‫‫בסדר, זה שיר מקורי של הורטנס.‬
‫‫חתונה!‬
‫‫מוות!‬
‫‫היו לה המורים הכי טובים, ‫אבל אי אפשר ללמד כישרון.‬
‫‫בתיאבון!‬