Cine ești?
CÁDIZ, SPANIA
SupRip by Driv3r www.titrari.ro
Ce e asta?
Majestate, l-am prins într-o plasă de pescuit.
Sire, a îndrugat povești.
Credem că a găsit o...
Ponce de León.
Zice că a găsit corabia lui Ponce de León.
Sau că a navigat pe ea. Nu, ți-am spus...
Ponce de León a murit acum 200 de ani.
Da, dar a murit căutând ceva, nu?
Fântâna Tinereții.
Cât de repede poți ridica ancora?
Odată cu refluxul.
PIRAȚII DIN CARAIBE PE APE ȘI MAI TULBURI
LONDRA, ANGLIA
Execuția unui pirat azi! Vedeți-l spânzurat!
Pirați păpuși!
Grăbește-te, tată, sau pierdem spânzurarea!
Nu e o spânzurare, draga mea, e un proces. Spânzurarea e după amiază.
Se spânzură un pirat azi!
Haide. Sus cu tine.
Mișcă, piratule.
Sau să spun "Căpitane Pirat"?
Haide. Haide! Sus cu tine.
Liniște! Ordine!
Liniște! Liniște!
Acum în fața Curții,
notoriul și rău famatul pirat, jefuitor
și tâlhar la drumul mare...
...căpitanul Jack Sparrow!
Ți-am spus, numele e Gibbs! Joshamee Gibbs!
De câte ori...?
Ascultați, prezidează acest proces...
Ridicați-vă și ascultați, Venerabilul Judecător Smith!
Liniște!
Acum...
Ce-avem aici?
Jack?
Taci!
Nu-l recunosc.
Nu e nevoie! Spuneai?
Jack Sparrow nu e numele meu.
Numele meu e Joshamee Gibbs.
Zău?
- Aici scrie Jack Sparrow. - Le-am spus.
Nu sunt Jack Sparrow, pe care bucuros l-aș arăta Curții,
- dacă m-ar ajuta. - Ar fi o apărare slabă,
dacă nu vrei să ți-o iei iar pe cocoașă ca o focă.
Prizonierul pretinde că e nevinovat
că ar fi Jack Sparrow. Care e verdictul?
Fără proces? Dar nu suntem aici să examinăm dovezile...?
Prim jurat, verdictul. Vinovat?
"Vinovat" ar însemna să fie spânzurat.
Spânzură-l!
- Vinovat? - Nu e drept!
Gura!
Joshamee Gibbs, nelegiuirea de care ai fost găsit vinovat
e că ești nevinovat că ai fi Jack Sparrow.
Prin prezenta, îți comut sentința
și ordon să fii închis pentru tot restul
vieții tale mizerabile de muribund cu perciuni.
Spânzură-l!
Gata.
- Prostii! - Spânzură-l! Să atârne frumos!
Se va aranja transportul prizonierului
la Turnul Londrei.
Mersi mult.
Mulțumesc.
Sus!
Urcă!
Dar-ar dracii! Acum mergem amândoi la închisoare.
Nicio grijă. Am mituit vizitiul.
În 10 minute ieșim din Londra, ne așteaptă niște cai.
Diseară ajungem la coastă.
Și mai rămâne să găsim o corabie.
- Totul face parte din plan, da? - Exact.
Am ajuns la Londra azi dimineață
ca să salvez un anume Joshamee Gibbs de la o întâlnire cu spânzurătoarea.
Cum ești încă în viață,
aș spune că a fost o reușită până acum.
Ce s-a întâmplat cu tine, Gibbs?
Am crezut că ești angajat în altă parte sau ocupat.
Da. Dar am stat întotdeauna cu urechile ciulite la vești despre Perla Neagră.
Nimeni n-a văzut în ce port o să ancoreze.
După aia am auzit un zvon.
Jack Sparrow e la Londra cu o corabie și caută echipaj.
- Ba nu. - Asta am auzit.
Sigur e că recrutezi oameni diseară.
La o crâșmă numită Fata Căpitanului.
- Ba nu! - Mi s-a părut mie un pic ciudat,
dar tu n-ai fost niciodată genul previzibil.
Spune-mi ceva.
Mai e vreun Jack Sparrow care-mi terfelește reputația?
- Un șarlatan. - Într-adevăr.
Dar... un șarlatan cu o corabie.
Care are nevoie de un echipaj.
Întâmplător, la fel ca mine.
Și tu, Jack?
Din ce-am auzit ultima oară, erai chitit să găsești Fântâna Tinereții.
Vreun noroc?
S-au ivit împrejurări ce-au obligat un discernământ riguros
în privința discreției și curajului.
- Adică te-ai lăsat păgubaș. - Nu.
Sunt la fel de chitit. Al naibii chiar.
O să gust apele alea, dle Gibbs. Ia aminte la cuvintele mele.
O, călătorie scurtă.
Totul face parte din plan, da?
Nu.
Tu ești Jack Sparrow?
Ar trebui să fie un "căpitan" pe acolo pe undeva.
Am auzit de tine.
Și tu știi cine sunt eu.
Chipul mi-e cunoscut. Te-am mai amenințat?
Te afli în prezența lui George Augustus, duce de Brunswick-Luneburg,
arhi-trezorier și prinț-elector al sfântului Imperiu Roman,
rege al Marii Britanii, Irlandei și al tău.
- Nu-mi sună cunoscut. - Am fost informat
că ai venit la Londra ca să procuri un echipaj pentru corabia ta.
Zvon murdar. Neadevărat.
Atunci m-ai mințit că ești Jack Sparrow.
Sunt Jack Sparrow, dar nu sunt aici să procur un echipaj.
Ăla e altcineva.
Altcineva pe nume Jack Sparrow.
Mi-ați adus alt neisprăvit.
Găsiți-l pe cel real și scăpați de șarlatanul ăsta.
Nu, stai. Stai puțin.
Eu sunt Jack Sparrow, singurul și unicul.
Și sunt în Londra.
Ca să procuri un echipaj.
Ca să întreprinzi un voiaj
la Fântâna...
Îi scoate cineva, vă rog, lanțurile alea infernale?
Hai, hai!
Știm că deții o hartă.
Confisc-o și la spânzurătoare cu el!
Ai o hartă?
- Nu. - Unde e?
Adevărul? Am pierdut-o.
- Destul de recent, de fapt. - Am un raport.
Spaniolii au localizat Fântâna Tinereții.
N-o să permit unui monarh spaniol melancolic,
un catolic, să obțină viață eternă!
Știi să ajungi la Fântână?
Firește că da. Uită-te la mine.
Ai putea conduce o expediție.
Cu permisiunea dv, "Mașezut"...
...o să furnizați o corabie atunci...
...și un echipaj?
Și un căpitan.
Bună ziua, sire.
Dacă pot îndrăzni, de ce nu e omul ăla în lanțuri?
Trebuie încătușat imediat.
În mijlocul palatului meu? Nici vorbă.
Hector...
Ce frumos e să vezi un frate pirat ajuns bine.
Pirat? Nu. Corsar.
Într-o misiune autorizată, sub autoritatea și protecția Coroanei.
Așa o fi, dar mai întâi...
Ce s-a ales de Perla mea iubită?
Am pierdut Perla, precum piciorul.
- Ai pierdut Perla? - Da.
Am apărat-o din răsputeri, dar, cu toate astea, s-a scufundat.
Dacă s-ar fi scufundat cum trebuie, ar trebui să fii cu ea la fund.
Căpitane Barbossa, cu fiecare secundă de zăbavă, spaniolii ne întrec.
Sunt încredințat că ai să reușești și ai să fii răsplătit
cu rangul înalt la care tânjești.
- A sluji e de ajuns, sire. - Tu, dle, te-ai înjosit.
Jack, nisipul nostru s-a scurs.
Ce e rău în a trece de partea câștigătoare?
Și întâlnești o clasă de oameni mai frumoasă.
Înțeleg tot.
În afară de peruca aia.
Scapă! Opriți-l!
- A evadat? - Lăsați-o în seama mea, sire.
Gărzi! Gărzi!
- Pregătiți armele! - Să trăiți!
Găsiți-l!
Acolo!
Asta e tot?
Opriți! Opriți trăsura aia!
În numele regelui!
La o parte!
Foc!
FATA CĂPITANULUI
Pirat împuțit.
Bună, Jackie.
Bună, tată.
Am auzit că strângi un echipaj.
Dacă o spun atâția, trebuie să fie adevărat.
Am auzit unde te duci. La Fântână.
Ai fost acolo?
Ți se pare că fața asta a fost la Fântâna Tinereții?
- Depinde de lumină. - Fiule, Fântâna.
Va fi nevoie de lucruri pentru ritualul profan.
Două potire.
- Pe hartă era unu. - Două, de argint.
De pe corabia lui Ponce de León. Îți vor trebui amândouă.
- Pentru? - Ritual. Nu fi prost.
Află toate amănuntele înainte să ridici ancora.
Să ridic ancora. Mi-ar plăcea.
Dar pentru asta mi-ar trebui o corabie.
Oamenii ăia de acolo au una.
Recrutează mateloți chiar acum.
Cupidon mi-a străpuns inima
Disprețuiesc aurul sclipitor
Și încă ceva, Jackie.
Fântâna o să te pună la încercare. Ia aminte la vorbele mele.
Am auzit că recrutezi un echipaj.
Da. Adică,
Jack Sparrow pregătește o mică expediție.
Da' ai tupeu, nu?
Să vii aici îmbrăcat așa?
Ce, ești un șarlatan?
Ai idee cine sunt, prietene?
Prieteni!
E un individ aici care și-a uitat propriul nume!
Flăcăi, navighez cu Sparrow.
Cine dă o băutură unui matelot?
M-ai furat și sunt aici să mă iau înapoi.
Încetează.
O singură persoană în viață știe mișcarea asta.
Întotdeauna am vrut să fac asta.
Bună, Angelica.
Bună, Jack. Ești impresionat?
Cred că era să te omor o dată sau de două ori.
Sunt mișcat de forma asta de măgulire dintre cele mai sincere.
Dar de ce?
Erai singurul pirat pe care am crezut că-l pot întruchipa.
Ăsta nu e un compliment.
Nu-ți face griji. Te-am iertat cu mult timp în urmă.
- Pentru ce? Că te-am părăsit? - Eu îmi amintesc că eu te-am părăsit.
Un domn lasă o doamnă să-și păstreze fanteziile.
Uite, Sparrow, atâta timp cât mateloții mei își primesc banii,
sunt dispuși să tolereze orice număr de ciudățenii.
Există o ciudățenie pe care n-o s-o tolerez.
Voi fi întruchipat ca și "căpitan". Nimic mai prejos.
Pentru asta ai nevoie de o corabie
și, întâmplător, eu am una.
Mi-ar prinde bine una.
Mi s-a spus că ai fost la Fântână.
S-au spus multe zilele astea.
- Fântâna Tinereții. - Preaiubită Angelica, n-ai grijă.
Mai ai câțiva ani folositori.
Întotdeauna atât de fermecător.
Nu mi-ai răspuns.
Apropo de Fântână. Pierdere de vreme, zău.
Milady, văd indivizi care n-aduc a marinari, cu o alură oficioasă.
Prieteni de-ai tăi?
Se poate să fi ofensat fără intenție vreun rege.
- Nu te-ai schimbat. - Insinuezi că ar trebui?
Da.
M-ai trădat. M-ai sedus și te-ai folosit de mine.
Nu cunoșteam felul bărbaților.
Ai dat dovadă de multă abilitate pentru cineva pe care, chipurile, am corupt.
Pericol iminent. Veniți, milady!
Eram gata să jur credință, iar tu...
Ce căutai într-o mânăstire spaniolă?
Am confundat-o cu un bordel. Din greșeală.
Suntem în dezavantaj.
Vorbește în numele tău. Spre deosebire de unii care se prefac că sunt,
dar nu se aseamănă,
eu sunt căpitanul Jack Sparrow.
Cum poți să spui că te-am folosit?
Știi exact cum.
Știu, dar cum poți s-o spui?
- Deci, cum e? - Cum e ce?
Cu Fântâna.
Ce știi?
Ai cumva
două potire de argint de pe vremea lui Ponce de León?
- Nu. - Bănuiam eu.
- De ce? - Aud povești.
Zvonuri.
Știi, bineînțeles, de ritual.
Da, știu.
Care e? Ce trebuie?
O sirenă, Jack.
S-a făcut o greșeală.
E sentință pe viață. Nu moarte. Viață!
- Barbossa. - Mulțumesc, dlor.
Presupun că știi să faci un laț.
Asta-i o cruzime,
să silești omul să-și pregătească propriul ștreang.
Dormi așa cum îți așterni.
Ce s-a întâmplat cu tine?
- Unde-i Jack Sparrow? - A scăpat?
Sunt presat de timp.
HMS Providence ridică ancora în zori.
Dacă nu vrei s-o vezi, atârnat aici mort,
cu gura plină de muște...
...vorbește acum.
Ia-mă cu tine. Oriunde arată busola...
Să te iau unde? La Fântână? Da?
Acolo se duce Jack?
Ai ceva să-mi oferi, Gibbs?
Ceva măcar?
Pe cuvântul meu că n-ai să apuci zorii.
Dă-o-ncoa'.
- Prostule! - Am avut destul timp
să studiez cercurile alea infernale.
Fiecare rută, fiecare destinație. Toate, în siguranță... aici.
Bun venit înapoi în flota Majestății Sale, dle Gibbs!
La apel, matelot!
Da, dle.
Ce?
- S-a făcut o greșeală îngrozitoare. - Nu te opri.
- N-ar trebui să fiu aici. - Mulți bărbați s-au trezit pe mare,
fără să știe ce, când, pentru ce sau de ce.
Fără să-și amintească noaptea când s-au înscris
și și-au băut banii de primă.
Nu, nu înțelegi.
Eu sunt căpitanul Jack Sparrow. Originalul. Unicul.
Scrum. Și plăcerea e a mea. Mișcă.
Ce e cu sicriul de sticlă?
Îți par eu om la comandă?
- Unde sunt? - Scuzați-mă, căpitane Sparrow,
sunt onorat să vă primesc la bordul
renumitului nostru vas al infamiei, Răzbunarea Reginei Anne.
Barbă-Neagră.
Muncește!
- Ciudat individ. - A fost zombificat.
Zombificat.
Lucrătura lui Barbă-Neagră. Toți ofițerii sunt la fel.
Îi face mai supuși.
Și veșnic irascibili.
Haide. Freacă.
E pe mare de cinci zile, pe puțin.
Da. Îți dai seama după mirosul mării?
După mirosul echipajului.
Ce-a făcut amărâtul ăla?
Și eu cum pot evita asta?
El? Tip bisericos.
Îi dădea întruna cu Domnul Atotputernic.
Un obsedat de Biblie pe corabia asta?
Misionar, după el.
Eu am auzit că a fost capturat într-un raid.
Restul de pe vas au fost uciși, dar nu și el.
Secundul n-a permis asta
din cauza poziției sale față de Dumnezeu.
Un secund care se riscă pentru un prizonier.
Nu prea vezi asta.
Secundul e o "ea"?
Înapoi la muncă!
Ușurel înainte.
Ești o mârșavă țâfnoasă, necruțătoare și fără suflet.
- Ți-am spus că am o corabie. - Nu, Barbă-Neagră are o corabie
pe care sunt acum prizonier.
Putem face asta.
Fântâna Tinereții. Cum ai vrut dintotdeauna.
Barbă-Neagră. Edward Teach. Piratul de care se tem toți pirații.
Care învie morții în timpul liber.
- De mine o să asculte. - El nu ascultă de nimeni.
Poate de propria fiică?
Fiică, adică concepută de?
Pierdută de mult. Regăsită de curând.
Care-l iubește pe dragul ei tată din tot sufletul.
- A crezut asta? - L-am convins.
Atunci el va căuta Fântâna Tinereții,
sau el și cu tine, nu tu și cu mine.
Nu, asta e partea cea mai frumoasă.
El o să fie mort.
O să te ocupi tu de asta?
Există o profeție.
Poate tu nu crezi în supranatural.
O, nu, nu, am văzut un lucru, două.
Profeția e asta:
Barbă-Neagră își va afla moartea în două săptămâni,
de mâna unui șchiop.
De-asta are nevoie de Fântână.
O, dle Gibbs, ne lipsește o hartă.
Poate ești amabil să ne dai o direcție.
Fii drăguț și toarnă-mi o băutură.
Nu! Suntem corsari, nu pirați, dle Gibbs,
și în numele regelui, ne purtăm ca atare.
Da, căpitane.
Suntem pe drumul bun, Gibbs?
Da, e bun. Uite dovada.
Spaniolul.
Tot echipajul la posturile de luptă! Direcția în vânt!
- Tot echipajul! În vânt! - Întinde velele, două noduri!
- Două noduri! - Dezlegați tunurile!
- Tunari, la posturi! - Tunarii sunt pregătiți, dle!
Așteptați ordinele!
Așteptați!
Tunurile armate. Așteptăm ordinele, dle.
Dle. Ordinele, dle?
Nici măcar n-a întors capul.
Fântâna e premiul.
Se pare că nu merită nici să fim scufundați.
Și acum am rămas în urmă! Tot echipajul, mai mult avans!
Mergi repede între vânt și maree!
Subiectul, dlor, e revolta.
Una foarte urâtă.
Da. M-am înscris să navighez sub comanda lui Jack Sparrow, nu a unei prefăcute.
Și o doamnă, pe deasupra.
Și nu s-a spus nimic de echipajul bizar.
Mi se încârligă degetele.
Le-am luat. Pe toate.
- Bine făcut. - Bravo.
Să continuăm atunci. Barbă-Neagră.
- Ce obiceiuri are? - Stă mai mult în cabina lui.
Exact, mai mult în cabină. Da, în cabină.
- Da, dar când iese... - Nu prea iese.
Trebuie să iasă cândva.
Nu, nu chiar. Nu l-am văzut niciodată.
A mai navigat vreunul dintre voi cu el?
- L-a văzut vreunul dintre voi? - Nu, nu chiar.
Stă în cabina lui. Nimeni n-a navigat cu el,
nimeni nu l-a văzut.
Vești bune, dlor. Asta nu e corabia lui Barbă-Neagră.
Nu e Răzbunarea Reginei Anne.
Ba sigur că e Răzbunarea Reginei Anne.
De unde știi?
Am văzut numele. În spatele vasului.
Domnilor. Stimaților. Camarazi recrutați.
Ați fost înșelați monstruos.
- Suntem "înșelăciți" atunci? - Da.
N-ați fost informați de destinația noastră.
Moartea ne așteaptă
în voiajul nostru spre Fântâna Tinereții.
Ar fi o situație nefericită, prieteni.
- Moarte, cu siguranță. - Grădina sufletelor nefericite.
- Pieirea noastră, în cele din urmă. - Doar dacă...
...nu preluăm corabia asta.
Preluăm corabia atunci! Acum!
Haideți atunci.
Treziți-vă! E a noastră!
Dacă ăsta e un vis, poți să-ți păstrezi sabia și cizmele.
- Dacă nu e... - E un vis.
Ba nu e!
M-am gândit să te avertizez că preluăm corabia.
Nimic personal.
Ar fi mai bine dacă...
...nu te-ai amesteca.
Draci!
Ești ori cu noi, ori contra noastră!
Nu-s nici cu voi, nici contra voastră!
Poate face asta?
E religios. Cred că așa se cere.
Luptați până la amarul sfârșit, prostovani stângaci!
Legați-l bine!
Corabia e a noastră!
Domnilor...
Sunt uluit.
Stăteam acolo și mă odihneam...
...și brusc am auzit un tărăboi nefiresc pe punte.
Mateloți care-și abandonează postul
fără ordine, fără permisiune.
Simpli marinari...
...care preiau vasul.
Ce-i asta, secund?
- Revoltă, căpitane. - Poftim?
- Revoltă! - Da.
Revoltă.
Și ce soartă îi paște pe cei revoltați?
Știm răspunsul la asta, nu-i așa?
Revoltații sunt spânzurați!
Căpitane, vreau să raportez o revoltă.
Îi pot arăta și numi cu degetul.
Nu e nevoie, dle Sparrow.
Ei sunt oi. Tu, păstorul lor.
V-am spus, dle, ce fiică încântătoare aveți?
O priveliște potrivită pentru un suflet pierdut.
Nu uita, tată. Avem nevoie de el.
Dacă nu omor câte un om din când în când,
- uită cine sunt. - Lașule!
Nu uită.
Echipajul vede ce ticălos ești.
Un laș, oricâți ai ucide.
E a doua oară într-o zi când sunt uluit.
Nu ești uluit, ci speriat.
Nu îndrăznești s-o iei pe calea cea dreaptă, pe drumul luminii.
Nu, dle. Adevărul e mult mai simplu.
- Sunt un om rău. - Și asta.
Poate va trebui să te omor și pe tine, catihetule.
Sânge latin, ca al mamei ei.
Tată, te implor.
Iar am uitat de ce e misionarul aici.
Fiica mea se teme pentru sufletul meu sau ce-a mai rămas din el.
Chiar dorești să mă salvezi, copilă?
Orice suflet poate fi salvat.
E adevărat, tinere cleric?
Da. Deși în cazul tău, e puțin probabil.
Dar tot mă rog pentru toate sufletele amărâte de pe vasul ăsta damnat.
Mă dezarmezi cu credința ta.
Opt clopote!
Care dintre voi, suflete amărâte, ați stat de pază?
- Eu. Eu am stat de pază. - Tunar...
Tu?
Da.
Bucătarul.
Perfect. Coborâți barca lungă!
Întoarce-o!
- De ce faci asta? - Revoltă. Legile noastre sunt clare.
Legile permit căpitanului să arate îngăduință.
I-am dat acestui om șansa să-și hotărască soarta,
un dar neacordat tuturor.
O, tu acum.
O șansă să arăți cât valorează rugăciunile tale.
Roagă-te să fie izbăvit de... cel rău?
Cursul stabilit!
Oprește-te. Dă-i omului o șansă. Dă-ți ție o...
Știi când mă simt aproape de Creator?
Când văd suferință, durere și chin.
Atunci se vede adevăratul plan al acestei lumi.
Eu îl văd când, în momente de grea încercare și tragedie,
se arată bunătate și compasiune celor aflați la nevoie.
Poate ar trebui să te rogi să nu fie rănit, nu?
- Te rog, mai există speranță. - Din nou!
De fapt, nu mă interesează deloc Fântâna,
așa că dacă tu te-ai hotărât,
pe mine mă poți lăsa oriunde.
Asta e tot, timonier-șef.
Cuvintele tale te împresoară ca ceața și te fac greu de văzut.
Dar tu, marele Barbă-Neagră?
Decapitat, se spune. Și, totuși, corpul tău a înotat
de trei ori în jurul corăbiei și-a urcat iar pe punte.
Și iată-te aici, fugind speriat.
- Speriat. - La Fântână.
Timonierul-șef vede lucruri înainte să se întâmple.
Mi-a prevăzut moartea, așa că soarta a grăit.
Ițele destinului au fost țesute.
Ai o stimă ridicol de mare pentru soartă, prietene.
- Și tu? - Eu?
Sunt sceptic în prezicerea oricărui viitor care mă include.
Ar fi o prostie să te lupți cu soarta, dar m-ar ispiti s-o păcălesc.
O să ajung la Fântână. Tu ai să mă conduci.
Cuțitul ăla n-o să-ți slujească mai bine decât revolta plănuită.
Revolta mi-a slujit bine.
Am obținut o audiență la tine.
- Zău? - Da.
Ca să te avertizez.
În privința secundului tău
care se dă drept cine nu e.
Spune.
Nu e fiica ta.
Îndrăznești să vorbești astfel despre sânge din sângele meu?
Dle, femeia e versată în arta înșelăciunii.
Știu eu. Fără să vreau, eu am împins-o pe calea cea rea.
Însă nu-mi pot asuma meritul
pentru abundentul ei talent înnăscut.
Angelica. Iubita mea fiică,
singurul lucru bun pe care l-am făcut în viața asta,
și tu pretinzi că ai corupt-o?
Dle, ceea ce e ea e întruchiparea răului.
Mai de temut decât o fiară sălbatică.
O fiară sălbatică flămândă, scrâșnind din dinți.
Răzbunătoare, flămândă de...
- Tată? - Dulceață!
Nu e nevoie să-i faci rău, tată.
O să ne ajute. Nu-i așa, Jack?
Vezi? Până și acum se gândește la binele tău,
zăgăzuindu-ți revendicările despre ea.
O să ne duci la Fântână. Da?
Altfel spus...
Dacă eu nu ajung la Fântână la timp...
...n-ajungi nici tu.
Atunci am să arunc o privire pe hărțile alea imediat, nu?
Dle.
- Da? - Căpitane,
cu părere de rău, raportez zvonuri,
în rândurile echipajului, vizavi de destinația noastră.
Închide clonțul și fă pași.
- Așa stă treaba, deci? - Nu din lipsă de respect, dle.
De ce se tem oamenii? Spune. Rostește cuvintele.
Golful Whitecap.
Da, Golful Whitecap.
Și toți navigatorii neisprăviți se tem de numele ăsta, și pe bună dreptate,
deși puțini știu de ce sau îndrăznesc să întrebe.
Sunt poveștile adevărate?
Spune ce-ți răpește inima vitează
sau las-o de-a pururi pradă închipuirii.
Sirenele, căpitane.
Da. Sirenele.
Spirite ale mării, pești diabolici extrem de flămânzi după carne umană.
Apele cu sirene, asta e ruta noastră.
Ferește-ți sufletul, Gibbs,
căci sirenele o să-ți ia tot restul,
până la os.
Ușor! Ușor, oameni! Găsiți-vă curajul
sau fiți gata să vă înfruntați teama!
Salvați-vă!
- Om la apă! - Nu! Un dezertor.
- Întoarce. - Nu!
Dlor, n-o să cer niciunui om
mai mult decât poate da, dar cer asta: nu suntem noi oamenii regelui?
Da.
- Într-o misiune a regelui? - Da.
N-am văzut urmă de teamă în ochii spaniolilor când au trecut pe lângă noi.
- Nu suntem noi oamenii regelui? - Ba da!
La posturi și dați-i drumul!
Înainte, spre Golful Whitecap!
Dați-i drumul, Golful Whitecap!
Vino.
O băuturică?
Vin, muzică, lumânări.
Cred că am mai trecut prin asta.
Da, așa e.
Îmi amintesc bine.
Șerpuieli, suciri, răsuciri, rotiri, zvârcoliri.
Zvârcoliri neîncetate.
Îți amintești de Saint Dominique?
Martinica.
Am încercat să te omor în Saint Dominique.
N-are a face.
Nepotrivit pentru un prim ofițer.
Eu am fost primul? M-am întrebat deseori.
Poți fi foarte șarmant când vrei ceva.
Greu e să afli ce.
Atunci adevărul.
Barbă-Neagră și-a îndeplinit scopul.
Noi doi putem merge la Fântână împreună,
unde o să ne scăldăm reciproc în porții egale de faimă
și alte desfrâuri.
Și eu am să-ți spun ritualul Fântânii.
Da. Ritualul profan.
Pot să am încredere în tine?
- Am nevoie să fii de partea mea. - Draga mea Angelica,
noi doi suntem prieteni la cataramă, iubire.
Spune-mi regulile.
Apă din Fântâna Tinereții.
Lacrima sclipitoare a unei sirene.
Potirele de argint ale lui Ponce de León.
Cu obiectele astea...
- Da? - Cu obiectele astea
poți lua toți anii de viață ai altcuiva.
Știi ce înseamnă asta?
Nu putem merge singuri, doar noi doi.
Ritualul necesită o victimă.
- Păcat. - Da, este.
Dorința mea pentru Fântână s-a diminuat enorm.
Dar e ceva la bord ce-ți dorești.
Și Barbă-Neagră?
E în sala hărților. Va trebui să fim rapizi.
Păstrează fiecare corabie ca pe un trofeu.
Ajută-mă și ți-o promit pe cea pe care o vrei.
Deși cred că știu pe care o s-o alegi.
Perla Neagră într-o sticlă?
De ce e Perla Neagră într-o sticlă?
E și mai enervantă în miniatură.
- Facem învoiala? - Te cunosc.
N-o să furi viața unui om nevinovat.
Dar șchiopul?
Am nevoie de ani.
Nu pentru mine. Pentru tata.
Chiar sunt fiica lui Barbă-Neagră.
Ai picat în propria capcană, iubire.
Nu, este tatăl meu.
Minciunile pe care ți le-am spus n-au fost minciuni.
M-ai mințit spunându-mi adevărul?
- Da. - Bun șiretlic.
- Pot să-l folosesc? - Oricum sunt sigură că ai s-o faci.
Bineînțeles.
Nu renunți la asta?
Vreau un tată. N-am avut unul.
Angelica, tatăl tău, Barbă-Neagră,
e rău
și o să te omoare, dacă se ivește ocazia.
- N-are salvare. - Și cine ești tu
să stabilești limitele izbăvirii?
Mi-ai furat ani din viață. Îmi ești dator.
Iar tu ești pe cale să te sinucizi
și n-am de gând să stau degeaba și să privesc.
Golful Whitecap!
Tot echipajul pe punte! La bărcile lungi!
Întindeți-le drept!
Fără încâlceli. Faceți-le frumoase pentru musafirele noastre delicate.
O să avem nevoie de lumină. De multă lumină.
Veniți.
Simți mirosul? Ulei de balenă. Arde ca un miracol de la Dumnezeu.
- Poți să-l faci să meargă? - Făcut de englezi.
Să nu ne facem speranțe.
Luna veche în brațele celei noi.
Prima din vara asta.
Perfectă pentru a vâna o lacrimă de sirenă.
Suntem pierduți. Vin la lumina făcută de oameni.
- Rechinii? - Mai rău decât rechinii, băiete.
O să fim înconjurați de sirene în mai puțin de-o oră,
ia aminte la vorbele mele. Și noi suntem momeala.
Am auzit spunându-se că sărutul unei sirene apără marinarii de înec.
Nu fi prost! Sirenele sunt femele, fiule,
și încântătoare ca un vis ceresc.
Dar când vine vremea tăvălelii, ca să spun așa,
fură un marinar dintr-o barcă
sau de pe puntea unui vas, își fac de cap
și după aceea marinarii sunt trași la fund, înecați și mâncați.
Sau uneori e invers.
- Cântă. - Ce?
Le place să audă cântece.
Mă numesc Maria
Preafrumoasă fiică de negustor
- Mai tare. - Și mi-am lăsat părinții
Și 3000 de lire pe an
Cupidon mi-a străpuns inima
Disprețuiesc tot aurul sclipitor
Nimic nu mă poate consola
Doar marinarul meu curajos
Doamne ajută-mă!
Uitați. Uitați acolo.
O s-o sperii.
Da, și călătorie sprâncenată!
Poți vorbi?
Da.
Ești frumoasă.
- Tu ești cel care cântă? - Da.
Tu ești marinarul meu curajos?
- Da, eu. - Controlează-te!
Nu mi s-a dat foarte mult
în viața mea mizerabilă scurtă.
Dar o să se spună
că Scrum a fost sărutat de o sirenă adevărată!
Cupidon mi-a străpuns inima
Disprețuiesc tot aurul sclipitor
Nimic nu mă poate consola
Doar marinarul meu curajos
Haideți, drăguțe fecioare frumoase
Oricine ați fi
De vă plac marinarii curajoși
Ce spintecă marea furioasă
Continuați! A început!
Aprindeți-l!
Cu curaj! Împingeți-le spre mal!
Plasele în apă! Repede!
Retragerea! Pe uscat! Salvați-vă!
Retragerea, am spus!
Lașilor! Înapoi în apă!
N-o să găsiți refugiu pe uscat! Aveți cuvântul meu!
Haide!
Am prins una!
Sunt îndrăgostit!
Verificați răniții!
Vedeți dacă mai găsiți o sirenă în viață!
Hai, ajutați!
Bravo, matelot.
A văzut toată lumea?
Pentru că n-o mai fac încă o dată.
Înapoi la corabie. Ne ducem într-un golf ferit. Acum.
- Dumnezeule. E aia...? - Sirenă.
- Încetează nebunia asta acum. - Nu pot.
Ai mers vreodată pe plajă,
ai privit în urmă și ți-ai văzut urmele pașilor în nisip?
Așa este, doar că urmele pașilor sunt în fața mea.
- O urmă, de fapt. - Golful Whitecap, dle.
Trebuie să-i dăm zor.
Mergem pe jos. Gibbs, îmi trebuie o direcție.
- Dar oamenii, dle. - Sunt deja morți.
- Nu par morți. - Zău?
Eu n-aud decât pescăruși cuibărindu-se.
Tu ce auzi, dle Groves?
Pescăruși... cuibărindu-se.
- Nimic mai mult. - Direcția, Gibbs?
Dumnezeule!
Capul tău sau direcția mea.
Ori una, ori alta o să am, nu-mi pasă care.
Echipaj, înainte!
- Rândul tău, Sparrow. - Chiar era necesar?
E mai bine să nu știi locul exact al corăbiei mele.
- Sunt om prudent. - Și eu.
Ce vreau mai întâi...
...e vasul lui Ponce de León.
De ce trebuie s-o luăm cu noi?
Lacrimile nu rezistă. Ne trebuie proaspete.
Cum era ritualul?
Apă din Fântână și o lacrimă de sirenă?
Și două potire de argint.
Unul cu o lacrimă, unul fără.
Unul cu o lacrimă și apă în amândouă?
Destul de complicat, nu?
Amândouă cu apă. Unul cu o lacrimă.
Persoana care bea apa cu lacrima
primește toți anii de viață ai altuia.
Câți ani?
Toți anii pe care i-a trăit
și pe care i-ar fi putut trăi, dacă soarta ar fi fost mai blândă.
Clericule...
Dacă se întâmplă să-mi meargă prost,
aș vrea să se consemneze
că sunt pregătit pe deplin să cred în orice trebuie
ca să fiu primit în locul ăla
unde tuturor bunuților le place să se ducă.
Avem un cuvânt pentru asta. Poți să te convertești.
Mă gândeam că numai la nevoie.
Timonier-șef!
Nu poate să respire!
- Are apă. - Are nevoie de aer!
- Deschide ăsta. - O să scape.
- O omori. - Sprijin poziția misionarului.
Vezi?
Înainte.
Exact cum bănuiam. Nu pe aici!
Ăsta e drumul, nu?
Bineînțeles, dar ar trebui să ocolim pe la est.
Asta ne-ar scoate de pe drumul potirelor.
- Atunci ne întoarcem. - Nu e timp.
Tu ai insistat să aduci sirena.
- Nici revolta n-a ajutat. - Mergi ca o fată.
- Uite cine vorbea. - Cineva trebuie să se ducă.
Să ne despărțim, adică?
Să sărim, vrei să spui? Abia aștept s-o văd și pe-asta.
Sparrow o să se ducă. Găsește corabia, ia potirele.
De ce crezi că o să se întoarcă?
Da, de ce crezi că o să se întoarcă?
Nu e de încredere, tată. Mă duc eu.
Se duce ea.
Cât mai e până la Fântână?
Nu mai am timp.
O zi de mers spre nord, urmezi râul ăla,
ajungi la o serie de bălți. După aia ești aproape.
Te duci tu.
Eram sigur că o să se ajungă la asta.
Știi senzația aia pe care o ai câteodată când ești la înălțime?
Dorința de a sări?
Eu n-o am.
Îmi trebuie potirele alea.
Trage. Scutește-mă de căzătură.
O să te duci. O să te întorci.
Sau o omor.
N-o să-ți omori propria fiică.
Timonier-șef, mai adu-mi 6 pistoale,
scoate gloanțele din toate în afară de două,
dar nu-mi spune din care.
Poți alege, dle Sparrow.
- Da. - Ești sigur?
Bineînțeles că da.
Din nou.
Haide, nici nu-s încărcate.
Din nou.
Dacă ții morțiș s-o omori,
- de ce n-o lași să sară? - Ce?
Dacă sari tu și mori,
o să aibă și ea șansa.
Din nou.
Dacă sar, o să supraviețuiesc?
Păpușa.
- Da, acum o să supraviețuiești. - Asta e o prostie! Mă duc!
Ud. Ud din nou.
Mergem mai departe. Spre nord, la Fântână.
Bine jucat, tată.
Știai ce pistoale erau încărcate, nu?
Bineînțeles, draga mea.
Era bine să avem o hartă acum.
Sau o corabie.
Oprește-te! Rămâi nemișcat.
Să nu cumva s-o lași să-ți atingă pielea.
Ce e rău la un bătrân să aibă un hobby?
De ce te-ai oprit? Dă-i înainte!
Poți să dormi când mori.
Dă-i înainte!
Norocul continuă să ne surâdă.
Santiago.
Comandată de renumitul Ponce de León.
Nu e nimeni.
Bun atunci.
Nu trebuie să ne oprim.
O să mergi.
Nu pot.
Mergi sau mori.
Pune-ți brațele în jurul meu.
- Nu cer ajutor. - Dar ai nevoie.
- Ne grăbim, da? - Nu rămâne în urmă.
Stați aici până vă spun eu!
Așa frumusețe.
Sigur ești una din creațiile Domnului,
nu o descendentă a creaturilor alea misterioase
care nu s-au refugiat pe Arcă.
Așa frumusețe...
...și, totuși, mortală.
- Mortală? Nu. - M-ai atacat.
Tu ești diferit.
Diferit?
Nu ești? Tu protejezi.
M-ai împins să mă ferești.
- Vezi Fântâna? - Nu, dar suntem aproape.
Adu creatura. Acoperă-i capul.
Are un nume!
Spune-l, rogu-te.
E Syrena.
Ponce de León.
Dacă 40 de pirați ar visa 40 de nopți la comori,
n-ar echivala conținutul din încăperea asta.
Tu.
- Tu. - Nu.
- Tu. - Eu am fost primul aici.
- Tu de ce ești aici? - Barbă-Neagră m-a trimis.
- Tu? - Potirele de argint
- pentru suzeran. - O, haide...
Înapoi! Trebuie s-o echilibrăm!
O să alunece toată corabia!
Bine atunci.
Dacă am alege fiecare un obiect de aproximativ aceeași greutate?
Pune-l înapoi!
Nu atingem nimic!
Dar ăla?
Potirele.
De ce să cauți tu primul?
Bine atunci.
Împreună.
Pietre.
Spaniolii.
Ne-au luat-o înainte, prietene.
O să mă uit pe harta aia. Dacă e ceea ce mă tem...
Mă întreb de ce au lăsat-o.
Nu atinge harta.
Știu drumul.
Dar văd și unde o să-și facă probabil tabăra.
Gibbs, tocmai urma să te ajut să scapi din închisoare.
Mi-ai furat harta.
Bun. Mai bine purcedem.
Sirene.
Aveți grijă, bălțile astea sunt adânci.
Dacă scapă, totul e pierdut. Timonier-șef...
Uită-te. Uită-te!
Legată de-o țeapă ca să moară, să se usuce la soare.
Doar pe jumătate în apă. Nu suficient ca să trăiască,
dar numai bine cât să moară încet.
Gândește-te.
Semenele tale, ucise, recoltate pentru lacrimile lor.
Syrena, nu vrei să plângi?
Toată lumea moare, până și tu.
- În curând, aud. - Ascultă...
Ascultă...
Nu-ți auzi surorile strigând?
Nu le auzi?
Nu ne trebuie decât o lacrimă.
Creatură ordinară!
Taie-i degetele, unul câte unul!
Scoate-i ochii ca să lăcrimeze!
Tu ce ai de spus?
Poate o să se răzgândească la răsăritul soarelui.
Da, o să ardă, dar eu nu pot să aștept soarele.
Poate ar trebui să facem un foc.
- Nu. - Nu mă contrazice, clericule.
- N-o s-o torturezi. - Ne trebuie o singură lacrimă.
O să-i smulg toți solzii, dacă vreau.
Dacă nu-ți place, roagă-te.
M-am înșelat. Nu toate sufletele pot fi salvate. Al tău nu poate.
Priviți, dlor, un fost om credincios.
Creatura aia ordinară, cum îi spui tu, face cât o sută ca tine.
Ții la ea?
O placi.
Și nu nega ce e limpede în ochii mei.
Întrebarea e...
Ea te place?
Dumnezeule, te place. Avem noroc!
Varsă o lacrimă...
...sau vezi moartea acestui biet suflet.
Dacă ai putea vărsa o lacrimă,
aș fi recunoscător.
Tristețe, da,
- dar nu amărăciune... încă. - Nu de mâna ta!
Timpul și mareea nu așteaptă pe nimeni. Timonier-șef...
Da, sirenele sunt dure.
Toate.
Legați-o ca pe celelalte. Și scăpați de ăsta.
- Ești încrezătoare? - Da.
Sunt femeie. Ea, la fel.
Ce joc faci, Jack? Te dai cu Barbossa.
Există o fată...
...o femelă, de sex opus.
- Când nu există? - Poate ar trebui să spun "domniță".
Salvezi o domniță? Asta-i ceva nou.
Da, dar se poate să-i fi făcut un rău acelei domnițe
- cu multe luni în urmă. - Ia zi.
Gibbs, asta e femeia din Sevilla.
Te-ai prefăcut că o iubești, după aia ai părăsit-o și i-ai frânt inima.
Mai rău. Se poate să fi avut, pentru puțin timp...
- ...răscoliri. - Răscoliri?
- Răscoliri. - Sentimente, vrei să spui?
Nu chiar sentimente, mai degrabă...
Bine, sentimente, fir-ai să fii.
Și totuși ai părăsit-o? O, ce josnic.
Mulțumesc.
Furișat sau forță.
Preiau eu de aici, având în vedere starea ta.
N-ai termite, nu?
Apreciez grija ta,
dar am să-ți țin de urât chiar și-așa.
Stai aici, locotenent comandant. Așteaptă semnalul meu.
Acolo. Ăla. Ăla e liderul.
Uită-te la cortul lui pentru că acolo...
Nu, stai. Doamne, chiar ele trebuie să fie.
Sabia ta miroase ciudat.
Da. Otravă din măruntaiele broaștelor otrăvitoare.
O singură zgârietură și ești mort în câteva minute.
Te superi dacă o îndrepți în altă parte?
Nu-mi plac broaștele.
- Ce faci? - Planific o rută de evadare.
- Nu așa faci tu? - Ba da.
Sau uneori improvizez.
Și acum?
Ne deplasăm, încet și ușor.
De parcă aici ne e locul.
- Îmi pare rău, Syrena. - Philip, trăiești.
- Da. - Ai venit după mine.
De ce?
Ești diferită, nu?
Nu știi de bunătate? Compasiune?
Lacrimi de durere, niciodată.
Sirenele sunt prea dure pentru asta.
Dar lacrimi de bucurie...
Oricum se spune că astea sunt și mai potente.
Syrena, pe cuvântul meu, n-am avut legătură cu asta.
Dă-i drumul. Nu mai ai nevoie de ea.
Să-i dau drumul? Nu.
Strângeți-i legăturile. O lăsăm cu semenele ei.
Cum e cu ruta de evadare?
Ai șansa să improvizezi.
Încerc.
S-ar putea să reușesc să-mi eliberez o mână.
Ai un cuțit. Foarte bine.
Ceva mai bun.
Vreau și eu unul din ăla.
Pentru răzbunare. Dulce și curată.
- Răzbunare? - Haide, haide, Hector.
Dacă vroiai potirele,
ai fi văzut că nu mai sunt.
Tu stăteai la pândă. După Barbă-Neagră.
Regele George. Corsar. Perucă.
Teatru ieftin.
- Nu cred. - N-ai fost acolo în noaptea aia.
- Când Perla a fost pierdută. - Luată, nu pierdută.
Eram pe coasta Hispaniolei când am fost atacați.
Nicio provocare sau avertisment, nicio ofertă de tratative.
Am fost atacați cu focuri de tun.
Și după aia marea de sub Perlă a început să se tulbure.
Perla se clătina și devia violent.
Fiecare scândură, bară,
căprior au început brusc să scârțâie.
Velatura prinsese viață.
Propria corabie s-a întors împotriva noastră,
încâlcind echipajul, înfășurându-se în jurul lor ca șerpii.
Și în jurul piciorului meu.
Dar brațele-mi erau libere și sabia la îndemână.
Eu sunt stăpânul corăbiei mele, nu Barbă-Neagră.
Eu sunt stăpânul sorții mele, nu Barbă-Neagră.
Așa că am făcut ce trebuia.
Am supraviețuit.
Așadar... nu cauți Fântâna.
Nu-mi pasă de regele George sau de poveștile de tavernă
care-ți dau speranța unui picior vindecat,
dar mi-aș da brațul stâng pentru o șansă să-l omor pe Barbă-Neagră.
- Nu dreptul? - Am nevoie de brațul bun
ca să-i înfig spada otrăvită în inimă.
O să am grijă să ai șansa, prietene.
Scapă prizonierul.
Scapă! Răspândiți-vă! Găsiți-l!
Du-te! Du-te!
Nu trageți! Îl vreau în viață!
Am bănuit eu că ăla a fost semnalul.
- Hai! Pregătiți-vă de plecare! - Dușmanul o să vină curând.
Îmi pare rău de potire, dar am o întâlnire.
- Nu mă mai întorc. - Nu e nevoie.
- Să bem ceva? - Bem la Fântână.
Cum de nu ne întâlnim niciodată fără să îndrepți ceva spre mine?
Ai adus potirele, Sparrow?
Da. Hei!
- Văd că ai adus un prieten. - Da.
Și șchiopul e aproape. Da?
Da.
Înainte să le înmânez, am una, două condiții.
- Zi-le. - În primul rând,
îmi vreau busola înapoi. Nu, asta e în al doilea rând.
În primul rând, jură
că n-o să-i faci rău Angelicăi.
Nu jur nimic unuia ca tine.
Dar nu mă costă nimic să recunosc
că n-a fost niciodată în pericol.
În al doilea rând atunci, înainte în primul rând,
îmi vreau busola înapoi.
Te rog. O merit.
Ai idee cât de greu a fost să prind porcul ăla împuțit?
Nu pe ăla mare, pe ăla cu patru picioare.
Mulțumesc. Și în al treilea rând, dle Barbă,
există momente, nu foarte des,
când mă gândesc la ticăloșiile mele odioase,
dintre care cea mai mare e cât de rău l-am tratat pe dl Gibbs,
- secundul meu loial. - Da! Acum aduci vorba...
L-am lăsat în temniță. Nu mi-a păsat.
Tot nu-mi pasă. Ideea este, însă, că trebuie să-l eliberezi.
- Asta e tot? - Cred că da.
Repede, sau porcul fuge și baftă cu recuperatul potirelor.
Jack, dacă ți-e tot una...
S-a făcut.
Dă drumul porcului.
Poate, dacă nu te superi, aș putea veni cu voi...
Asta o să te conducă spre libertate, prietene.
Aș fi pututjura că e pe undeva pe aici.
Nu trebuie să ne oprim.
Aha! Se înfundă.
Ți se înfundă.
Se înfundă.
Încep să cred că nu știi unde mergi.
Se spune că nu destinația contează, ci călătoria.
Potirele, te rog.
Dați-vă înapoi.
Jack...
...ai văzut vreodată, de fapt...
...cu ochii tăi Fântâna Tinereții?
Vrei să repeți întrebarea, te rog?
Timonier-șef...
Stai, stai! Stai.
"Apa vieții"
Dle Scrum...
- ...te superi? - Stăpâne?
Atât de frumoasă.
Sparrow, eu am să fiu primul care gustă apele alea!
Tată...
Șchiopul.
- L-ai adus aici. - De ce aș face asta?
Edward Teach!
Pentru delicte comise pe mare,
prin autoritatea acordată mie de Majestatea Sa, regele,
și cu o cantitate bună de satisfacție personală,
te dau în custodia Curții
și te declar prizonierul meu.
Sarcina mea s-a încheiat, nu-i așa?
Aceste delicte includ, dar nu se limitează la: piraterie, trădare,
crimă, torturi dintre cele mai atroce,
inclusiv furtul inuman al unui picior drept păros, folosit și deformat.
Tu... îndrăznești să înfrunți sabia asta?
Atât de departe de corabia ta? Da.
Da, asta o fi suflarea rece a sorții pe care o simt pe grumaz,
dar, pe Dumnezeu, o să mai duc o ultimă luptă.
Omorâți-i pe toți!
Stați puțin.
Trebuie să înțeleg ceva.
Bun, deci voi o să luptați contra lor
și ei, contra voastră,
doar pentru că el vrea să-l omoare pe el?
Unde e logica? Exact.
Eu zic să-i lăsăm pe ei să se lupte, în timp ce ne relaxăm,
privim și bem ceva. Punem niște pariuri!
Da.
- Omorâți-i! - Fără milă!
Dă-te de pe mine!
Scrum, potirele!
Și lacrima! Vino!
Dă-o-ncoa'. Lacrima. Așa, băiat bun.
Mi-e mai frică de ea decât de tine.
Dă-o-ncoa'. Așa, băiat bun.
- Potirele, te rog. - Îmi pare rău, Jack.
Ți-am spus, am nevoie de ani. Și acum, ai tăi sunt numai buni.
Doamne, n-o s-o iei.
Dacă ai luat-o, o să o dai înapoi.
Dă-o înapoi...
Dă-o înapoi, te rog.
Mă așteptam ca soarta să lupte mai mult.
N-o să văd rânjetul ăla pe fața ta când te răpun.
Uită-te în spatele tău, Edward Teach.
Pământul ăsta se revendică în numele glorios
al Majestății Sale, regele George...
Să noteze cineva curajul acelui om.
Senorita, potirele, por favor.
Numai Domnul poate da viață veșnică, nu apa asta păgână.
Distrugeți templul ăsta profan!
Fântâna!
Ești un prost.
Cauți în locul ăsta ceea ce numai credința poate da.
Credința? În credință e destulă lumină ca să vezi,
dar destul întuneric ca să orbească.
Ce lucru diavolesc e ăsta?
- Pentru Perlă. - Ce ai făcut?
Angelica! Nu! E otravă!
Nu-s așa prost să-l înfrunt pe Barbă-Neagră
fără un mic avantaj veninos.
Revendic corabia și echipajul lui Barbă-Neagră
și sabia lui, drept plată pentru piciorul meu lipsă!
Nu-mi irosi lacrima.
Bea ăsta. Ăsta are lacrima.
Tu trebuie să-l bei pe celălalt.
Nu vă pot salva pe amândoi. Unul dintre voi trebuie să se sacrifice.
Ia-l tu, tată, pentru sufletul tău.
Căpitane Teach, e pe moarte. Trebuie să-ți salvezi fiica.
Ăsta ia viața?
Ăsta are lacrima și dă viață?
Da, grăbește-te!
Salvează-mă, copilă.
Te iubesc, tată.
Stați puțin.
De fapt, se poate să fi fost invers.
Cupa asta avea lacrima, cealaltă avea restul...
Șarlatanule!
- Diavole! - Tată!
Ticălosule! Cum ai putut?
Tatăl tău te-a salvat.
Poate sufletul lui e acum izbăvit.
Ești rănit.
Numai trupește.
Mintea mea e împăcată, datorită ție.
- Mie? - Da.
Eram pierdut.
Vântul, mareele...
...ar trebui să reînnoiască credința unui om.
Dar pentru mine, numai tu.
Philip, te pot salva.
Trebuie doar să ceri.
- Caut un singur lucru. - Ce anume?
Iertare.
Dacă nu eram eu, nu ai fi fost capturată.
Cere.
Mă ierți?
Te urăsc.
Pe cel care ți-a salvat viața?
Anii pe care-i am, furați de la propriul meu tată!
Eu doar l-am ajutat pe Barbă-Neagră să facă ce-ar trebui să facă orice tată.
Ești crud și prost.
Un pistol, un glonț.
Ca să mă omor înainte să mor de foame?
Nu ești de încredere, iubire.
De altfel, asta e o rută circulată.
Poți face semn unui vas în trecere.
Sau poți înghiți glonțul proverbial.
Cum o să mă eliberez de legături?
Te-ai eliberat acum jumătate de oră.
Ai așteptat momentul precis ca să mă ataci.
Recunoaște, Jack.
- Încă mă iubești. - Dacă ai avea o soră și un câine,
aș alege câinele.
Comoară! E un cufăr cu bijuterii
ce au puterea să stăpânească vântul și mareea!
- Inventezi! - Stai!
Sunt însărcinată. E al tău.
Nu-mi amintesc să fi...
- Erai beat! - N-am fost niciodată atât de beat.
Așteaptă!
Vreau să-ți spun ceva.
Ceva ce am vrut să-ți spun din clipa în care ne-am întâlnit.
Spune.
Te iubesc.
Și eu la fel.
Dintotdeauna. Și întotdeauna.
Trebuie să plec.
Nu s-a terminat!
N-ai nimerit!
Răzbunarea e a mea!
Dle...
Am găsit asta sub punte.
Echipaj! Navigați contra vântului!
La treabă, gândaci afurisiți!
Coroana mi-a slujit bine.
Dar acum, pe zeii mării și cerului,
stabiliți cursul spre Tortuga!
Gibbs, lup de mare nătâng, ai ajuns!
Da!
Și sper că ne-a ieșit un profit
- din întreprinderea noastră comună? - Clătește-ți ochii.
Busola m-a călăuzit numai bine.
Și oamenii lui Barbă-Neagră care păzeau corabia?
Am aplicat aceeași manevră pe care am perfecționat-o în Noua Guinee.
Era păcat să lăsăm o întreagă flotă în urmă.
Într-adevăr.
Urăsc maimuța aia.
Deci Perla... Ai idee cum s-o scoți?
O să ne trebuiască o arbaletă, o clepsidră, trei capre,
unul din noi va trebui să învețe să cânte la trâmbiță, cât celălalt face așa...
- Știu eu un om cu o capră. - Bine. Eu pot să fac așa.
Jack, trebuie să întreb.
Aveai potirele, apa, lacrima...
Ai fi putut trăi poate pentru totdeauna.
Fântâna te pune la încercare, Gibbs.
Dar e mai bine să nu știi care clipă îți va fi cea de pe urmă.
Fiecare bucățică din ființa ta,
vie până la infinitul mister al existenței.
Și cine spune că n-o să trăiesc pentru totdeauna?
Descoperitorul Fântânii Tinereții.
N-am niciun cuvânt de spus, Gibbs.
Duc o viață de pirat.
Pricepi?
SupRip by Driv3r www.titrari.ro