Hela existensen är borta innan dagens slut.
Men den eller det som en gång vävde samman tid och rum
har lämnat ett sätt att sätta ihop allt igen
om universum skulle stå inför total förintelse.
Det finns en portal i universum.
Jag har byggt hotellet runt den.
På andra sidan finns svaret.
Du är en galen sadist som sätter våra liv på spel med ännu ett meningslöst uppdrag.
Jag kan inte göra det utan dig. Är vi överens?
Du och pappa slöt ett avtal. Vad gick du med på?
-Jag slöt ett avtal med pappa. -Varför berättar du det nu?
För att du måste tro på mig. Jag gjorde det för oss alla.
Du måste lita på mig.
Den här platsen är en prövning, en fälla och en räddning samtidigt.
-Vet nån vad det står på skylten? -"Ring inte i klockan."
Ni måste få veta att…
…pappa dödade Luther.
Och låste ut mig från tunneln.
Nej, pappa!
Och ringde i den där förbannade klockan!
Lyssnar ingen på mig?
Sigillet är på golvet i lobbyn! Det är stjärnorna.
Nummer Fem! Fort!
Det här var inte vad vi sa.
Marigoldpartiklarna i dem är det enda som driver maskinen.
Han slutar inte förrän vi är döda.
-Du dödar dem! -Allt i livet har sitt pris.
Litar du på mig?
Vad gör du, Viktor? Stoppa henne!
Gör det inte!
-Var är hon, Fem? -Släpp mig.
-När du ger mig ett svar. -Nu drar jag.
Nåt är fel.
-Med min kraft. Jag kan inte blinka. -Hur får vi tillbaka dem?
SEX ÅR SENARE
Varsågod, Gene.
Tack, Jean.
Se på Merle… Jävligt kaxigt.
Var inte så ful i mun.
Tänker du smiska mig då, Milt?
Lite smisk sitter aldrig fel.
Trumf.
-Tack för upplägget, Gene. -Varsågod, Jean.
Du blev uttrumfad, knatten.
-Nu räcker det, Merle. -Ja, vi går till ett annat bord.
Vi är inte klara här.
-Jo, vi är det. -Jag förstår. Så ni lägger er alltså?
-Enligt vem? -Enligt reglerna.
De som lämnar bordet lämnar turneringen.
-De är tillbaka. -Ja.
-Jag ska slå en drill. -Jag också.
Men i jösse namn…
Jaga inte upp er, vi är snart tillbaka.
Jag är dr Jean Thibedeau. Det här är min man dr Gene Thibedeau.
Jag behöver inga namn.
Jag struntar i vilka ni är.
Kontanter eller byte.
RÖSTA PÅ JOHN F. KENNEDY
Vad hittar du, Jean?
Titta, Gene! Kärlek till låns.
Kolla namnet.
Hargreeves!
Ja, nu ser jag.
-Tiotusen för båda. -Tiotusen?
Vi kan som mest skaka fram fem.
Det är inte förhandlingsbart. Tiotusen eller stick.
Klokt.
Hördu.
Bra skjutet, vännen.
Jag anade att han skulle bloda ner. Med ett huvud stort som Jupiter.
Du visste allt att jag satt på trumf.
Din rackare.
NOVA SCOTIA, KANADA
-Var är han? -Vem då?
Spela inte dum, Jerry. Jag vet att han är här.
Vik, är du här eller inte?
Hej!
-Vad är det, Amy? -Du vet vad det är.
Ring när du har mognat.
Amy!
Det avgjorde saken. Nu har Vik avverkat alla kvinnor i stan.
Nej, det har jag inte alls.
-Vik. -Ja?
Telefon.
-Hallå? -Hej. Det var länge sen.
Luther?
Hur är det?
Det är bra. Vad är problemet?
Inget alls. Måste det alltid vara ett problem?
Jag undrar bara om du ska på den där grejen.
-Vilken grej? -Diegos och Lilas kalas för lilla Grace.
Jag hade verkligen velat komma, men det är högsäsong här nu.
-Det är min bar, och om jag inte är här… -Du borde komma.
För en gångs skull.
Jag ska tänka på saken.
Uppskjutning om fem, fyra, tre, två, ett…
Den läckraste häcken som gått i en rymddräkt…
Rymdpojken!
Aj, jävlar!
Rymdpojken!
Helvete!
Du skulle varit på Center Street för trekvart sen, Hargreeves.
-Vad håller du på med? -Ta det lugnt, jag är på väg.
Mitt jobb är inte att ta det lugnt, utan att se till att du håller tidsschemat!
Tid är pengar, och ditt sölande kostar mig en förmögenhet.
Vad fan är det med dig?
Jag har ett kalkylblad med alla utdelare sorterade från bäst till sämst.
Vet du var ditt namn står? Längst ner, i versaler: Hargreeves!
Jag är på väg, sa jag!
-Varför svarar du inte när jag ringer? -Hjälp till!
-Har vi persikor? -Ja.
-Läsk? -Ja.
Bär in den här.
Herregud…
Dela med dig med din bror. Sluta lipa! Ni ska till Linda sen. Det blir skoj.
-Och musiken? -Vilken musik?
-Ska du ha det här? -Jag har inte bytt om!
-Har gästerna kommit? -De är därinne.
Vänta, barnen skriker.
Om du tutar en gång till släpar jag ut dig och rycker loss din hjärnstam.
Är det förstått?
Hej, Steven.
Döda mig.
Åh nej…
Jag vill ju vara snygg inför fotograferna,
så det här är ett uppdrag för Toss N' Wash,
det vettiga tvättmedlet, fritt från bensen och färgmedel…
-Bryt! -Vad är det nu?
-Vi börjar om. -Vad blev fel nu?
Inget, men vi tappade en monitor.
-Jag har en tid att passa vid tolv. -Du skämtar?
Jag har sagt tre gånger att jag ska hämta min dotter. Hon ska på kalas.
Kan inte nån annan fixa det?
Kan jag få min telefon?
Lugn i stormen, fröken.
Morbror Klaus…
Först struntar man i trafikreglerna, sen förfaller världen i anarki.
Tro mig, Claire.
Nu kan vi gå.
-Skynda dig över nu. -Du är en sån mes.
Vet du hur många fotgängare som dödas varje år i landet? Akta pölen!
-Sextusen… -6 977.
Det stämmer.
Ena stunden lever man, och nästa är man död.
För alltid. Och det vill vi ju inte, visst?
Jag vill komma hem innan världen går under av klimatförändringar.
Det förstås.
Passiv rökning klockan tre. Håll dig på den här sidan.
Det är ingen fara, Klaus.
Visst, det är ingen fara. Ingen fara alls.
-Jag heter Gus. -Hej, Gus.
Jag har sökt sanningen hela livet.
Sen hittade jag den här gruppen och det var som om nån tände ljuset.
För första gången hörde jag andra berätta om det som jag gick igenom.
Jag förstod att det inte var fel på mig.
Det är den här jäkla tidslinjen. Den är paj!
Jag vet att jag kan säga vad jag vill här.
Jag kan säga att Sir Reginald Hargreeves är en rymdvarelse
som tränar upp tonåringar till supersoldater,
och ni fattar direkt vad jag menar.
Fortsätt.
Och nu…
…känner jag hopp.
-För jag vet att rensningen kommer. -Amen.
Tack, Gus.
Och du, vill du säga nåt?
Visst.
-Hej, jag heter Jerome. -Hej, Jerome.
Jag är ny här, men jag kan säga att det ni pratar om stämmer.
Ni är inte galna.
Det vet jag för att jag har varit på andra tidslinjer.
Det syns inte, men jag är 63 år.
I 45 år satt jag fast i en apokalyps i framtiden.
Och jag var inblandad i mordet på Kennedy.
Allt det är ju en härva.
Jag vet inte längre vad som är sant och inte.
Jag känner att jag inte kan lita på nån.
Men jag är glad att jag har hittat er.
-Det var allt. -Fint.
Tack för att du delar med dig.
Vill du höra riktigt sjuka grejer?
Då ska vi gå på ett riktigt möte.
USA:S UNDERRÄTTELSETJÄNST CIA
-Du är sen. -Jag vet.
-Mustaschen. -Just det.
Han väntar på sitt rum.
Väktarna är en stödgrupp med starkt sekteristiska drag.
Medlemsantalet ökar snabbt i städer i både USA och Europa.
Allt står i rapporten.
Vad enas de kring?
De tror att vi är fast på fel tidslinje.
Rena knäppgökar, om ni frågar mig.
Släpp det här Väktarna-dravlet.
Återgå till dina andra utredningar. Ladybug, Panama, Chicken Wing…
-Jag gör faktiskt framsteg… -Nu hör du på.
Du är som gjord för att vara agent.
Du är misstänksam, uppskattar komplexitet och detaljer.
Du har en mognad som många unga agenter saknar.
Om du spelar dina kort rätt blir du chef här en dag.
Tack för de orden.
Hallå där!
-Vad fint att se dig! Är det fyra år sen? -Minus ett halvår för gott uppförande.
Det får du fortsätta med nu när vi ska dela lya.
Jag behövde bara en adress för att bli frigiven.
Snuten tog min lägenhet i stan.
Oavsett anledning har universum fört oss samman, och det tycker jag är kul.
Kom nu!
Claire? Klaus?
Är det nån hemma? Hallå?
Ännu en katastrofal väderhändelse.
Ni vet väl att vi har tv däruppe?
-Ska du på grejen i dag, Klaus? -Vilken grej?
-Diegos och Lilas kalas för Grace. -Glöm det.
Snälla? Nån måste gå med Claire. Hon ska sova över.
-Jag ska inte dit. -Jo.
Att tillbringa en hel dag på en fest
med dysfunktionella syskon och alkoholhaltiga drycker
känns som en enkelbiljett till Triggerköping, om du frågar mig.
Jag stannar härnere i mitt rum.
-Klaus… -Ja?
Du har varit nykter i tre år. Tro på dig själv. Du fixar det här.
Din tilltro till mig är oförtjänt. Du kan väl gå dit med Claire själv?
-Nej, jag har en viktig audition i morgon. -Vad var det, nu igen?
Wichita PD-piloten.
-Wichita PD…! -Det låter fängslande.
Det är en stor roll! Det står mellan mig och en annan.
Jag kan inte bara göra tvättmedelsreklam.
Okej då, men du blir skyldig mig en tjänst.
-Tack. Kom, nu äter vi lunch. -Jag är inte hungrig.
Du äter aldrig.
-Det skiter väl du i? -Hallå där! Claire!
Claire!
Känns det bättre om jag säger att vi var precis likadana i hennes ålder?
Nej.
-Var är vi? -Kom, jag har en överraskning.
En liten välkommen-hem-present.
Det är ingen fara.
-Nej, nej… -Jo, var inte en sån surpuppa.
Det kommer att göra dig gott att träffa familjen igen.
Min familj är död. Sparrows, om du minns dem?
Följ med in, annars säger jag till din övervakare att du har misskött dig.
Du kan åtminstone äta lite tårta. Man går inte före tårtan, Ben.
Ursäkta!
Vad gör du?
-Tårtan. -Vi har inte haft piñatan än.
Först piñata, sen tårta. Är du helt körd, eller?
Vad åkte du in för? Ponzibedrägeri? Ekobrott?
Kryptoväxling.
Web 3.0. Snuten gav sig på mig för att jag är självständig, en frifräsare som Elon.
Och att du gjorde hundratusen människor panka.
Det var en häxjakt.
Om du säger det, så. Det är fint att ha dig tillbaka. Skål.
Det trodde ni inte!
Kom igen, det är åratal sen vi var samlade så här.
Kan det finnas skäl till det?
-Var är Viktor? -Han sa att han skulle komma.
-Och Allison? -Hon brukar ju aldrig komma.
Det kanske är bäst så.
Vi överlevde ännu en bilfärd. Gratulerar, allihop.
-Ring innan du ska sova. -Ja.
Ska du inte följa med in på en liten tårtbit?
Ingen vill ha mig där.
-Så är det inte alls. -Jo, och jag har repliker att plugga in.
Då får jag väl hälsa alla från dig.
Det är helt okej betalt och jag styr över arbetstiden,
men min närmaste chef är ett arsle. Han är på mig hela tiden.
-Det låter jobbigt. -Slöseri med min gudabenådade begåvning.
-När tror du byrån hör av sig? -Förlåt?
-CIA. Du gav dem väl mitt cv? -Jadå, det rör sig upp genom maskineriet.
Så ja! Har du berättat om alla tekniker jag behärskar?
Närstrid, karate, aikido, hapkido, krav maga, jujutsu,
muay thai, kendo, sambo…
Det har jag berättat för dem.
…en plats dit paniken inte når in, så det prövar jag nu.
Lugn i stormen!
Morbror Klaus ska bara acklimatisera sig,
för nu är han nära att börja hyperventilera.
Glömde jag min bruna papperspåse?
-Claire, kom! -Det är bara ett sexårskalas.
Du har rätt, som alltid.
Lägg det här på paketbordet och ta inte på nåt vasst.
-Fötterna mot marken… -Klaus?
Hallå, polarn! Fint att se dig! Kom hit!
Förlåt, ingen beröring. Spasibo.
Visst, så klart.
Han är bakteriefobiker och extremnykterist nu. Hej, Klaus.
-Benjamin! -Klaus.
När kom du ut?
För en timme sen, men jag överväger ett bankrån för att få åka in igen.
Vänta lite. Släpp henne! Ursäkta mig…
Vad gör du? Häng upp den!
Var du i västra stan i morse?
Ja, jag lämnade barnen och hämtade piñatan.
-Den här piñatan är från östra stan. -Ursäkta?
Den är från östra stan. Kolla utförandet och fransarna.
Vi behövde en piñata, så jag fixade en piñata.
Och nu behöver vi mer läsk, så är du snäll och skyndar dig?
Var var du i morse?
Då hämtar jag läsk själv.
Hej då, Donnie! Hej då, Zack!
Förlåt, jag…
Det är lugnt. Jag behöver bara en paus.
Säg att det blir bättre när de blir äldre.
Säg att det blir lättare.
-I puberteten… -Ge hit den där.
Nu är det bättre.
Ska du med in, eller bara sitta här som nån psykopat?
Jag kan inte.
-Du kan visst. -Ingen vill ha mig där.
Ingen bryr sig längre. Jag bryr mig inte.
Det skulle bli så spänt.
-De har smält det. Kom nu. -Nej, Lila…
-Ge mig nycklarna! -Sätt fart.
Kom nu!
Lila…
Ge mig nycklarna. Tvinga mig inte att gå in.
Hör på nu, Allison.
-De gillar inte mig. -Nu överdriver du.
-Ingen vill ha mig här. -Jodå, det är lugnt.
Jag är för hög för det här, Lila.
Det här var ett misstag.
Ja, du hade rätt. Det blev extremt spänt.
Hej, Allison!
Hej!
Vad roligt att du kom.
Jag tänkte titta in och säga hej.
-"Hej!" -Visst.
Finemang.
Det var ju ett tag sen vi…
Ja.
Är Viktor här?
Nej, inte än, men han sa att han skulle komma.
Okej.
Vi ses, då.
Man jobbar på trots att det är själsdödande,
och barnen suger i sig den lilla energi som återstår.
Och svärföräldrarna…
Det är bra att de lever på den här tidslinjen, men jag vill inte bo med dem.
Och så är det Lila…
Du vet…
Hon sa att hon inte kunde bli gravid medan hon ammade.
Det kan man.
Kom igen, Diego…
Somliga skulle mörda för att få det ni har. Jag menar…
Sloane och jag hade kunnat mörda för att få det här.
Ja, jävlar…
Du har rätt.
Förlåt.
Viktor.
Vem är du?
Jag behöver få in dig i bilen.
Om pappa har nåt att säga så kan han säga det själv.
Snälla, jag vill inte behöva göra dig illa.
Jag skulle vilja se dig försöka.
Jag behöver verkligen få in dig i bilen.
Diego! Var är tårtan?
Piñatan först, sa du.
Det var för två timmar sen!
Kan vi sätta fart? Jag har bokcirkeln i kväll.
-Ett, två, tre… -Kom igen, Grace!
…fyra, fem, sex! Sätt igång!
-Hårdare! -Lite till.
Så där ja.
Bra jobbat.
-Bra försök. -Kom hit, födelsedagsbarnet.
Så ja.
De lyckas verkligen inte ta sönder den.
Piñatas från östra stan är ökänt svåra.
Nu räcker det. Jag är hungrig.
Flytta på dig.
Nu ska du få, din jävel.
Men vad…?
Du bad om det!
-Det är ingen fara, gumman. -Min tårta!
Vad är det med dig?
Jag fick upp den.
Ta det bara lugnt, Jerome. Om nån frågar är du med mig.
Det är alltid lika trevligt att träffa dig, Diane.
Det här är de äkta Väktarna. Den riktiga gräddan.
Hej, Renee.
Det snackas. Jag vill gärna höra vad du tror.
Ursäkta mig, Larry.
Du vet hur det är med Hilary. Hon som hade sån koll…
Är det här din bokcirkel?
Ursäkta mig ett ögonblick.
-Om du röjer mig sliter jag pungen av dig. -Du lär röja mig.
Snygg mustasch. Vad ska du föreställa, en grekisk seriemördare?
Det är faktiskt prima hästhår.
Frågan är vad du gör här, "Nancy".
Steget från heltidsmördare
till vårdnadshavare för tre små barn och en man är ingen barnlek.
Jag behövde komma ut.
Jag såg en öppning och tog chansen. Det är billigare än terapi.
De här töntarna kan faktiskt vara nåt på spåren.
Om alla slår sig ner kan vi börja med presentationen.
Kom nu.
Vilka är det där?
Gene och Jean? Vilket CIA jobbar du på, egentligen?
-Berätta bara. -Okej.
Gene och Jean grundade den första gruppen i Clovis i New Mexico.
Sen dess har rörelsen expanderat överallt.
Oj…
Ojsan!
Alltså, herrejävlar!
Ursäkta språket, men se på alla vackra nunor! Det är bara för mycket.
Tack för att ni är här.
Vi har stora planer för kvällen, för vi ska nämligen prata om…
…"paraplyeffekten".
Och om hur jag tror
att vi kan komma tillbaka till en återställd
och korrekt tidslinje.
Vad menar vi då när vi talar om "paraplyeffekten"?
Jo…
Somliga kallar det för "tidslinjesjuka".
Det handlar om artefakter från andra tidslinjer…
…som de gemensamma minnen som många av oss upplever att vi har, visst?
Just det, minnen som de vid makten vill få oss att tro
bara är inbillning.
En stilig herre med paraply på gräskullen.
En obskyr sexsekt med namnet Ödets barn.
En kull barnsuperhjältar i kortbyxor
som gett upphov till namnet på detta fenomen: "paraplyeffekten".
Frågan är…
Vilka gagnas av att det här tystas ner?
Eliten, förstås.
Sanningen har alltid utgjort ett hot mot den härskande klassen.
-Men inte kan de väl rå på sanningen? -Nej!
Nej, jag tänkte just det.
Dessa artefakter är bevis på att vi lever på fel tidslinje.
Och de är nyckeln till att sätta igång…
…rensningen.
-Vad är "rensningen"? -Ingen aning, men var tyst.
-Du viskar väldigt högt. -Röj oss inte.
-Det är du som… -Har vi problem där bak?
Ursäkta…
Har pratkvarnarna lust att ställa sig upp?
Jag ser inte era söta små ansikten.
Men det är ju Nancy!
Hej, allihopa.
Vem är din lilla vän? Vi har nog inte träffats.
-Den här stiliga karlen är… -Jerome.
-Från Orlandogruppen.
Jerome från Orlandogruppen.
Du skulle behöva jobba på solbrännan, Jerome.
Är det nåt som vi bör förtydliga, Jerome från Orlandogruppen?
Nej, förlåt…
Vi hoppades att ni kunde berätta mer om vad rensningen innebär.
Vissa tror att det är slutet.
Andra att det blott är ett övergripande återställande.
Vad tror ni?
Då har ni tur,
för vi förbereder faktiskt en föreläsning på precis det här ämnet.
-Visst gör vi, raring? -Det stämmer, raring.
Om ni är intresserade kan ni ge oss era kontaktuppgifter.
Så ser vi till att ni får en inbjudan, båda två.
Tack ska ni ha.
Jag ber om ursäkt.
Om artefakterna kommer från olika tidslinjer och nu dyker upp här…
…så kanske gubbens återställning inte tog.
-Vad skulle det ens innebära? -Jag har ingen aning.
Säg inget om det här till familjen än.
Inte ens till Diego.
Absolut inte. Han tror att jag har en bokcirkel.
Det är enklast så.
Skönt att jag inte är gift. Det är för mycket svek för min smak.
Oj…
Lärde inte er pappa nån av Hargreevespojkarna hur man äter?
Vänta, kom hit.
Bokcirkel, så fan heller…
Välkommen hem, brorsan.
Välkommen hem.
HARGREEVES HEM FÖR VILSNA POJKAR
Vad fan är det här?
-Har du ockuperat en rivningskåk? -Rivningskåk?
Visst är det lite slitet, men jag har lagt ner mycket jobb på stället.
Det märks inte.
Du ska få en husesyn.
Jag har läst många gör-det-själv-böcker. Det är svårt, men man får kläm på det.
Kolla här.
Vi tänder en brasa.
Undvik toaletterna på övervåningen.
-Du har fått post. -Va?
Det är nog myndigheterna som dömer ut kåken.
Nej, de breven brukar sitta på ytterdörren.
Vad är det här?
Vi måste ringa de andra.
Vi är här, Luther. Berätta nu.
"Din bror Viktor är kidnappad.
Följ instruktionerna, så kommer han inte till skada."
Nån tanke om vem som kan ligga bakom det?
-Jag gissar på ni-vet-vem. -Pappa? Lägg av, han skiter i oss.
Det svider när familjen hugger en i ryggen.
Kan du inte ringa dina CIA-kompisar, Fem?
CIA sköter inte kidnappningar. Det gör FBI.
Vi behöver ingen hjälp. Vi fixar det här.
Precis!
-Vi är inte direkt ett team längre. -Eller har nånsin varit.
Sen har vi det här med kraftlösheten.
Det struntar jag i. Är Viktor illa ute, ställer jag upp. Visst?
-Jag är inte din mamma. -Jag är med.
Lycka till… Du får hjärtinfarkt av minsta trappa.
-Jag är i mitt livs form. -Herregud… Men vad gör vi nu?
Vi ska träffas på Sys kemtvätt på Femte avenyn.
-Perfekt. Då drar vi. -Så där ja!
Va?
KEMTVÄTT
Håll er bakom Fem. Han har pistolen.
Känner ni inte lukten? Det är en kemisk krigszon härinne.
Här är han ju.
-Det ser bra ut. -Gudskelov! Läget, Vik?
Så du skippade din brorsdotters kalas?
Jag var på väg, men blev kidnappad…
-Bra undanflykt… -Diego!
-Ska ni frigöra mig, eller? -Absolut.
-Var det Hargreeves gorillor som tog dig? -Nej, det här var amatörer.
Förlåt om det var lite opolerat, men det var min första kidnappning.
Och förhoppningsvis min sista.
Men jag behöver er hjälp.
Du vinner knappast vårt förtroende genom att kidnappa vår bror och pistolhota oss.
Det var enda sättet att få hit er allihop.
Jag kunde inte lämna nåt åt slumpen, särskilt inte med…
…Umbrella Academy.
Det har ingen kallat oss på sex år.
Beklagar, men Umbrella Academy finns inte.
Okej, men…
Okej, men om jag bara…
Kan ni då förklara det här?
UMBRELLA ACADEMY RÄDDAR EIFFELTORNET
Vi räddar vadå?
-När fan räddade vi Eiffeltornet? -Var kommer den där ifrån?
Den låg i den här kartongen i bakluckan på min dotters bil. Hon heter Jennifer.
-Och var fick hon den ifrån? -Jag vet inte. Men lyssna…
För nåt år sen fick hon nya vänner
och började gå på konstiga möten.
Det är ett märkligt gäng som kallar sig Väktarna, och…
Och efter ett tag slutade hon prata med mig. Hon bara slutade.
Det var tre månader sen, och jag har inte sett henne sen dess.
Jag tror att nånting hemskt har hänt.
Inget illa ment, men hon kanske bara inte vill veta av dig?
Nej, vi har en bra relation. Hon skulle aldrig göra så här mot mig.
Vänta, hur hittade du oss?
Jag såg dig på tv. Toss N' Wash.
Vad var det jag sa? Inga småroller.
Jag har faktiskt haft koll på er ett tag.
Och jag ber verkligen om ursäkt. Förlåt.
Men hon är allt jag har, och…
-Vad ska du med oss till? Ring polisen. -Det gjorde jag, men de gjorde inget.
Vi skulle gärna hjälpa dig, men vi är inte dem längre.
Vi har inte ens några krafter.
-Det är inget speciellt med oss. -Tala för dig själv, knubbis.
Ge oss ett dygn.
Vad gör du, Fem?
-Ett dygn, så hittar vi din dotter. -Tack!
-Kom nu. -Vad snackar du om?
Tack så mycket, Umbrella Academy. Ni är speciella i mina ögon.
-Fem! -Kom nu.
Vad var det där?
-Varför vill du hjälpa honom? -Vad håller du på med?
Anledningen är…
…den här.
Hur kommer det sig att dottern till nån kemtvättare
har en burk marigold i sin bil?
Hur vet vi att det inte bara är självlysande vätska?
Ta en klunk och testa.
-Om du gör det. -Tänk inte ens tanken.
Låt oss ponera att det är äkta vara. Vill nån här ens ha krafterna tillbaka?
-Nej tack. -Ja.
Jag är nykter för första gången i mitt liv.
Och lycklig, men framför allt hundra procent poltergeistfri.
"Fri"? Du lämnar knappt huset, och då har du operationshandskar.
Jag har åtminstone kontroll.
Showtime!
Kolla vilken klåpare.
Fel vinkel.
Hafsigt.
-Bra jobbat. -Snyggt.
Han är skicklig.
Det är blankt nej från mig med.
Jag har min bar, jag har vänner, ett riktigt liv.
Ni är knäppa. Vi borde pumpa det rätt in i ådrorna.
-Jag vet att du vill, bjässen. -Alltså, jag vet inte…
Du behöver inte det där, Luther. Du har ett fantastiskt liv.
Fantastiskt, vet jag inte. Men jag hankar mig fram.
Är det där vi lägger ribban nu? "Hankar mig fram"?
-Jag gör som gruppen bestämmer. -Jag håller med Luther.
-Majoriteten bestämmer. -Precis.
Du överväger väl inte det här?
Nej!
Mitt liv är toppen. Jag har allt jag behöver.
Ja, samma här.
Jag med.
Då så. Förslaget avslås, vi dricker inte mystiska juicen.
-Och får inte tillbaka krafterna. -Gudskelov.
Jag försökte. Ni är idioter.
Vart ska du?
Jag ska pissa. Får jag det, Luther, eller behöver du kolla med min övervakare?
Fan, jag skulle ringa honom klockan sex!
-Är det där det jag tror? Ja.
-Vidrigt. -Jag måste kila.
-Redan? -Stanna lite till, Vik!
-Ja, stanna. -Jag har långt att köra.
Och jag har audition i morgon.
En riktigt viktig audition, så vi måste råplugga repliker.
Du ska köra barnen till tandläkaren klockan sju.
-Varför bokar du jämt så tidigt? -För att skolan börjar klockan åtta.
Vänta, vart ska alla? Vi har ju inte kommit till köttet än.
-Festen är slut. -Bara ett sista glas. Jag bjuder.
För gamla tiders skull. Snälla!
-Klaus? -Nej, han dricker inte.
-Sake räknas inte. -Inte?
-Han är nykter. -Tack.
Okej…
Skål för Umbrella Academy som inte finns.
-Kanpai! -Kanpai!
Tack.
Kommer du?
Jag vill ta vara på mina sista minuter i frihet och äta upp mina räkor.
Och ditt utegångsförbud?
Spänn av, kapten Pinne-i-röven. Vi ses hemma i kråkslottet.
"Kapten Pinne-i-röven"?
Vi ses på andra sidan, era jävlar.
Undertexter: Karl Hårding