‫- 14 באוקטובר, 2006 -‬
‫הזדרזו, ילדים. יש לנו משימה.‬
‫מספר אחת, אסוף את הילדים.‬
‫קדימה, בואו נזיז את התחת. אח שלי, דייגו.‬
‫התחת שלי תמיד בתזוזה.‬
‫קדימה, חבר'ה. קדימה.‬
‫אתה צוחק עליי, קלאוס? הרגע חזרת מגמילה!‬
‫אני פיכח סטייל קליפורניה, אליסון.‬
‫קדימה, חבר'ה. תזדרזו.‬
‫אבא מחכה.‬
‫בן.‬
‫למה אתה לא לבוש?‬ ‫-אני לא הולך.‬
‫אבל יהיה חסר לנו בן אדם אחד.‬
‫תירגע. וניה יכולה ללכת במקומי.‬
‫אני רוצה לעזור לכם.‬
‫אבא?‬ ‫-מלשן.‬
‫מספר שש. למה אתה לא לבוש?‬
‫הוא אומר שהוא לא הולך.‬
‫ומה נראה לך שאת עושה?‬
‫פשוט… חשבתי שאוכל לעזור במשימה הזאת.‬
‫תורידי את זה מיד.‬
‫את נראית מגוחכת.‬
‫סוחר נשק מולדובני השיג נשק קטלני חדש.‬
‫הנשק מוחזק במכולה, בהמתנה לקונה.‬
‫משימתכם היא לאתר ולהשמיד את הנשק‬
‫לפני שהעסקה תתבצע.‬
‫מספר אחת יתפוס פיקוד.‬ ‫-מה איתי? מה עליי לעשות?‬
‫להפסיק לשאול שאלות.‬
‫ילדים, מה שלא תעשו,‬
‫הכרחי שהנשק יהיה תחת שליטה.‬
‫בשום פנים ואופן אל…‬
‫תפתחו את המכל.‬
‫זה מובן?‬
‫בסדר גמור.‬
‫הגיע הזמן, ילדים.‬
‫תחגרו חגורות, ילדים.‬
‫היכונו להמראה.‬
‫עוינים בשעה שלוש.‬
‫זוזו.‬
‫כן, זה המכל. קדימה.‬
‫חבר'ה.‬
‫זוזו, אני מסתדר.‬
‫בן, אתה בטוח?‬ ‫-אני מסתדר!‬
‫בסדר. דייגו, אליסון, קלאוס,‬ ‫אתם איתי. קדימה.‬
‫יש שם מישהו?‬
‫הכול בסדר.‬
‫אני כאן כדי לעזור. איך קוראים לך?‬
‫ג'ניפר.‬
‫אני בן.‬
‫אני אוציא אותך מכאן, טוב? תוכלי לבטוח בי?‬
‫קחי את היד שלי.‬
‫בן! מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫יש כאן מישהי. אנחנו חייבים להוציא אותה.‬
‫זה לא היה בתוכנית.‬
‫אז מה? אתה תפוצץ נערה חפה מפשע, לות'ר?‬
‫אבל אבא אמר…‬ ‫-לא אכפת לי מה אבא אמר!‬
‫אנחנו צריכים לעזור לה.‬
‫בן, חכה!‬
‫שיט.‬
‫אבא, יש לנו בעיה קטנה.‬
‫אבא?‬
‫טוב, בואו נזוז. בן.‬
‫אמרתי לכם לא לפתוח את המכל.‬
‫אבא?‬
‫- אקדמיית המטרייה -‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אתה רצחת את אחינו!‬
‫ואת ג'ניפר.‬
‫בן זונה.‬ ‫-ילדים!‬
‫כל כעס שאתם מרגישים כלפיי הוא מוטעה.‬
‫הרשו לי להזכיר לכם‬
‫שסר רג'ינלד הרגריבס אחר‬
‫ביצע את המעשה הנורא הזה.‬
‫על מה אתם מדברים?‬
‫כשהיינו ילדים,‬ ‫ההרגריבס השני הרג את בן וג'ניפר.‬
‫והייתה לו סיבה מוצדקת לחלוטין לעשות זאת.‬
‫הם היו ילדים חפים מפשע!‬
‫שלעזוב אותם לנפשם‬
‫היה גורם להשתלשלות אירועים הרת אסון‬
‫אשר סופה היה קץ האנושות.‬
‫אתה לא שונה מההרגריבס האחרים.‬
‫שניכם פאקינג פסיכופתים!‬
‫זו לא אשמתו.‬
‫רג' לא אחראי למה שקרה‬
‫לאחיכם ולנערה המסכנה הזאת.‬
‫אני אחראית.‬
‫לפני שנים,‬
‫סנתזתי יסוד חדש.‬
‫עצם מהותו של היקום.‬
‫החלקיק המוכר לנו כמריגולד.‬
‫ובאותו הרגע,‬
‫ללא ידיעתי,‬
‫נוצר חלקיק נוסף.‬
‫דורנגו.‬
‫כשמריגולד ודורנגו באים במגע,‬
‫נוצרת… תגובה,‬
‫תגובה פיזית.‬
‫בלתי ניתנת לעצירה, בלתי הפיכה.‬
‫הכחדת כל המוכר לנו.‬
‫הטיהור.‬
‫עד שהבנתי מה קורה,‬
‫העולם שלנו היה אבוד.‬
‫לא יכולת לדעת, יקירתי.‬
‫אני לא רוצה להיות שמוקית וכל זה,‬
‫אבל מה לעזאזל כל זה קשור אלינו?‬
‫החלקיק השני,‬
‫הוא נמצא בתוך ג'ניפר.‬
‫לכן חשוב מאוד שאף אחד מכם‬
‫לא יבוא איתה במגע.‬
‫ומה יקרה אם כן?‬
‫נגרום לסוף העולם.‬
‫זה היה צפוי.‬
‫חבר'ה.‬
‫יש מצב… שיש לנו בעיה.‬
‫לאט.‬ ‫-אנחנו חייבים להמשיך לזוז.‬
‫לא.‬
‫סוף הדרך. אני לא ממשיכה איתך לשום מקום.‬
‫לאן תלכי?‬
‫אני אחשוב על משהו.‬
‫למה בכלל טרחתי‬ ‫להציל את התחת כפוי הטובה שלך?‬
‫שאלה טובה.‬
‫נפגשנו לפני 36 שעות בערך?‬
‫בזמן הזה, הרגת משהו כמו 24 איש.‬
‫כן, כדי להגן עלייך.‬
‫מפני מה?‬
‫יש לך מושג בכלל?‬
‫לא ביקשתי את כל זה.‬ ‫אין לי מושג מה זה בכלל.‬
‫אבל את ואני, אנחנו…‬
‫אנחנו קשורים איכשהו.‬
‫בואי פשוט…‬
‫בואי ננוח קצת, ונפתור את זה יחד.‬
‫בבקשה?‬
‫קדימה. אנחנו חייבים לזוז.‬
‫אני לא מבינה. מה, פשוט נתת לו ללכת?‬
‫איך הייתי אמור לדעת שבן נדבק ב…‬
‫מה שזה לא יהיה?‬
‫כל הכבוד, לות'ר. ממש כל הכבוד.‬
‫הפריחה על היד שלו. איך היא נראתה?‬
‫לא יודע. זה היה משהו כמו…‬
‫זה נראה כמו הדבר הזה שקלאוס נדבק בו‬
‫כשהוא חזר מאיביזה.‬
‫אתה רופא?‬ ‫או שאתה רק מתחפש לרופא במסיבות רווקות?‬
‫היי!‬
‫אני רקדן מקצועי.‬
‫לות'ר, היה משהו חריג בפריחה הזו?‬
‫לא, היא סתם הייתה אדומה.‬
‫וזוהרת.‬
‫ופועמת.‬
‫לא חשבת שאולי כדאי להזכיר את זה?‬
‫פשוט חשבתי שזה קשור לכוחות שלנו שחזרו.‬
‫כאילו, לכולנו היו בעיות. לי בטוח היו.‬
‫שמעתי מספיק.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הגיע הזמן לצוד.‬ ‫-הוא יהרוג שוב את בן.‬
‫יש לחסל את אחד הפונדקאים‬ ‫לפני שהתגובה תושלם.‬
‫תגובה?‬
‫ברור לך שאתה מדבר על בני אדם‬ ‫ולא על עכברי מעבדה, נכון?‬
‫רג'י, בבקשה תקשיב לילדים שלך.‬ ‫אתה לא יכול פשוט לרצוח אותו.‬
‫היא צודקת. חייבת להיות דרך אחרת.‬
‫אני מבין. נקשרתם לאחיכם.‬
‫אבל נראה שאתם לא מבינים‬ ‫מה מונח כאן על הכף.‬
‫עלינו לפעול לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫אולי תסתום את הפה?‬
‫איך את מעזה!‬
‫אני חושבת שהגיע הזמן שתבין‬
‫שאתה לא מנהל כאן יותר את העניינים, זקן.‬
‫שלא תחשוב על זה!‬
‫אתה חושב שהתאטרליות הילדותית הזו‬ ‫תעצור בעדי?‬
‫טוב, אני יכול להעלות הילוך, אם תרצה.‬
‫ויקטור, בבקשה אל תפגע בו!‬
‫למה לא? למה שלא אפגע בו?‬ ‫הוא פוגע בכולם כל הזמן.‬
‫בן, ג'ניפר, בי.‬
‫בכולנו.‬
‫תחסוך ממני את ההתבכיינות.‬
‫חיים של אדם אחד‬ ‫לא חשובים יותר מהעולם כולו.‬
‫אבל החיים של אשתך כן.‬
‫דחפת את האף שלך איפה שהוא לא אמור להיות,‬
‫ואפשרת לג'ניפר לברוח.‬
‫זו אשמתך!‬
‫ממש לא! זו אשמתך!‬
‫כל חיי רק רציתי שתראה אותי,‬
‫שתהפוך אותי לחלק מהצוות.‬
‫במקום זה, התייחסת אליי כאילו הייתי מקולקל.‬
‫ואני האמנתי לך.‬
‫חשבתי שאתה מכיר אותי טוב יותר‬ ‫ממה שהכרתי את עצמי,‬
‫אבל עכשיו אני יודע שאתה לא יודע כלום!‬
‫אתה הכישלון!‬
‫כל זה קרה בגללך!‬
‫ואני לא אתן לך להרוג את בן!‬ ‫לא עכשיו ולא אף פעם!‬
‫אני ברור?‬
‫ויקטור.‬
‫מספיק.‬
‫אתה ואבא שלך.‬
‫שניכם כל כך עקשנים.‬
‫לקח לך זמן.‬
‫מה העניין?‬
‫מה?‬
‫נראה שמצאנו את אחיכם.‬
‫יש לך מזל, יקירתי.‬
‫המדיום הכי מוכשר שלנו נמצא היום.‬
‫אתה נראה טוב, אלוף.‬
‫אחזור בעוד חצי שעה.‬
‫תיהני.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תתביישי. כנסי.‬
‫שבי.‬
‫שם המנוח?‬
‫ריצ'רד.‬
‫אבל הוא העדיף דיק.‬
‫כולנו, לא?‬
‫ובן כמה היה דיק?‬
‫שישים ושתיים.‬
‫הוא מת היום לפני חודש.‬
‫סטה כדי לא לפגוע באייל ועף מצוק.‬
‫אלוהים! זה טרגי.‬
‫מאז, אני פשוט…‬
‫אני מרגישה כאילו הוא רודף אותי.‬
‫רדיפות הן דבר נדיר, מותק.‬
‫הוא פשוט תקוע, זה הכול.‬
‫כשאנחנו לא יכולים לשחרר…‬
‫גם הם לא יכולים.‬
‫כן.‬
‫דיק האהוב,‬
‫אנו פונים אליך.‬
‫תקשר איתנו.‬
‫תקשר איתנו!‬
‫נוע בינינו!‬
‫עיניים, בבקשה.‬
‫כן. סגורות. תשאירי אותן סגורות. בדיוק.‬
‫הוא… הוא עובר את הגבול העצום‬
‫בין העולם שלנו לשלו.‬
‫את לא מרגישה אותו?‬
‫כן, אני מרגישה!‬
‫הוא כאן?‬
‫אני כאן, מותק.‬
‫טוב…‬
‫תגיד לי משהו שרק אני אדע.‬
‫תגיד לה…‬
‫שיש לה תחת כמו של אפרסק מג'ורג'יה.‬
‫ובכן…‬
‫הוא אומר‬
‫שיש לך אחוריים יפים כמו אפרסק…‬
‫אפרסק מג'ורג'יה!‬
‫כן.‬
‫הוא כאן.‬
‫הוא איתנו.‬
‫אני יכולה…‬
‫לגעת בו?‬
‫מותק, בואי לאבא.‬
‫טוב, החלק הזה קצת יותר מסובך, קאובוי.‬
‫האיש שבחוץ אמר שתוכל לספק…‬
‫שירותים מסוימים בעלי…‬
‫אופי גופני.‬
‫טיפול מלא עולה 500. יש כספומט בלובי.‬
‫נו, בחייך. אתה תגבה ממנה כסף?‬
‫הבאתי מזומן.‬
‫נהדר.‬
‫בסדר.‬
‫עלה לסיפון, דיק.‬
‫דיק?‬
‫ועוד איך, תחת אפרסק שלי.‬
‫זה באמת אתה.‬
‫כן, מותק. מותק, התגעגעתי אלייך!‬
‫תני את זה לאבא'לה!‬
‫בסדר. בן הוא מניאק,‬ ‫אני מסכימה עם זה. אבל רוצח המונים?‬
‫הפך את כולם לבשר טחון.‬
‫ויש להם טעם נורא בקעקועים.‬
‫זאת פסיכיות ברמה אחרת.‬
‫יכול להיות שזו הייתה משימת חילוץ.‬
‫סביר יותר שזה טבח שבוצע על ידי אנשים‬
‫שהולכים והופכים אלימים יותר מרגע לרגע.‬
‫אתה לא יודע את זה.‬
‫בסדר, אז החבר'ה שלי אומרים לי‬ ‫שכל החווה הזו שייכת למעשה‬
‫לשני המטורפים האלה שארבו לנו בניו גרמפסון.‬
‫ג'ין וג'ין טיבודו.‬
‫או שאולי בן הרג גם אותם.‬
‫מז"פ מצאו עקבות חדשות שיוצאות מהאסם,‬
‫אז אני מנחש שהם נמלטו.‬
‫טוב, הם בטח לא התרחקו.‬
‫על סמך סימני הצפידה,‬
‫שעת המוות הייתה לדעתי‬ ‫לפני שש, אולי שבע שעות.‬
‫איך את יודעת את זה?‬
‫"ויצ'יטה פי-די", ימי חמישי בתשע בערב...‬
‫תכינו את המכונית.‬
‫אני חייבת לעשות שיחת טלפון.‬
‫אתה חושב מה שאני חושבת?‬
‫לעתים נדירות.‬
‫אולי יש דרך לעצור את כל זה.‬
‫התשובה היא לא, ליילה.‬
‫לא נתת לי לשאול בכלל את השאלה.‬
‫כי אני יודע שאשנא אותה. למה לבזבז אוויר?‬
‫למה שלא ננצל את רכבת הזמן שלך‬
‫כדי לחזור בזמן, ולעצור את הארמגדון המתקרב?‬
‫איך זה יעבוד?‬
‫טוב, ניסע חזרה לתקרית ג'ניפר הראשונית.‬
‫נעצור את בן שלך מלגעת בג'ן הזאת.‬
‫ליילה, אם את זוכרת,‬ ‫כמעט פוצצו לנו את הראש.‬
‫בסדר? חוץ מזה,‬ ‫זה בחיים לא יעבוד בלי מזוודה.‬
‫תפסיק להיות כזה תינוק. שווה לנסות.‬
‫ברור שהכללים שונים הפעם.‬ ‫אולי אנחנו לא זקוקים בכלל למזוודה.‬
‫בטח אין לך סתם את הכוחות האלה, נכון?‬
‫בוא נשתמש בהם.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫ברגע שיש סימן לצרות, אנחנו חוזרים.‬
‫אבל יש לך בעיה אחת.‬
‫אני מניח שלא נוכל להסביר לו את כל זה.‬
‫הוא כמו ספוג שלא מסוגל לספוג יותר מים.‬
‫חבל.‬
‫אפשר לדבר איתך רגע?‬
‫אכפת לך?‬
‫כן.‬
‫מה שאמרת קודם, שאנחנו צריכים לעשות הפסקה.‬
‫את לא אוהבת אותי יותר?‬
‫ברור שאני עדיין אוהבת אותך,‬ ‫אבל אתה כל כך מקשה, דייגו.‬
‫מה? איך? מה…‬
‫כל יום אני והילדים‬ ‫צריכים לראות אותך מדוכדך בבית,‬
‫מתלונן על החיים שלך, על העבודה שלך,‬ ‫על המחותנים שלך, על הבטן השמנה שלך.‬
‫את משועממת בדיוק כמוני.‬
‫אל תשכחי,‬ ‫את זו שחמקת לך לפגישות של השומרים.‬
‫תקשיב, אני הוצאתי את החרא שלי מהבית‬
‫כדי שאף אחד לא יצטרך להתמודד איתו.‬
‫אלה החיים שלנו, אהובי.‬
‫אם אתה לא בפנים, אז מה הטעם?‬
‫יש לראות בו אדם חמוש ומסוכן ביותר.‬
‫תהיו מוכנים לקטול במקום.‬
‫אני יכול להציל אותו.‬
‫תסתכל מסביב. אי אפשר להציל אותו.‬
‫אל תגרום לי להפיל אותך שוב.‬
‫בסדר גמור. מה הרעיון הגדול שלך?‬
‫פשוט תן לי רגע, ואני יכול להסביר.‬
‫אדוני?‬ ‫-מר חמש.‬
‫חשבתי שאמרת שהמצב תחת שליטה.‬
‫טוב, מסתבר שהמצב הוא יותר קינטי מהצפוי.‬
‫מה אתה אומר.‬ ‫יש לנו פה את התמנונים המנסרים מטקסס.‬
‫טוב, אני צריך לדעת‬ ‫מי אחראי למרחץ הדמים הזה.‬
‫אדוני, יש לי מספר כיווני חקירה,‬ ‫אבל אני צריך טובה לפני שאוכל לבדוק אותם.‬
‫אני מקשיב.‬
‫טוב, אתה רואה את שני האידיוטים האלה שם?‬ ‫אלה האחים שלי.‬
‫הם די רומסים את כל זירת הפשע,‬
‫שואלים שאלות טיפשיות, מפריעים לי.‬
‫אכפת לך להחזיר אותם למטה?‬
‫אתה יודע, תעשה להם סיור.‬ ‫אולי תיתן להם להחזיק קצת כלי נשק.‬
‫אתה מבקש ממני לעשות בייביסיטר.‬
‫אתה רוצה שהתיק יפוענח, נכון?‬
‫אתה חייב לי, חמש.‬
‫דייגו! לות'ר!‬
‫בואו הנה. אני רוצה להכיר לכם את הבוס שלי.‬
‫סגן ראש הסוכנות, לאנס ריבונס.‬
‫לכבוד הוא לי לפגוש אותך, אדוני.‬
‫שלום, לאנס.‬
‫אני מבין שאתם מתעניינים מאוד ב-CIA.‬
‫אשמח לתת לכם מבט מבפנים… אם אתם מעוניינים.‬
‫לא, לא ממש…‬ ‫-אתה צוחק?‬
‫אנחנו רוצים.‬
‫יופי.‬
‫תפגשו אותי במשרד.‬
‫מה?‬
‫למה אני חייב ללכת?‬
‫כי הוא רוצה את שנינו.‬
‫בחייך, לות'ר.‬
‫אני ממש צריך את זה עכשיו. החיים בזבל.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫יש!‬
‫אנחנו נצטרך חליפות.‬ ‫-חליפות?‬
‫כן, אחי.‬
‫חייבים להיראות בהתאם, פלייבוי.‬
‫גנבת אותם מאיזה בחור מת?‬
‫קדימה, קלאוס.‬
‫קלייר? מותק, מה קרה?‬
‫אני בדרך.‬
‫- קינג רג' -‬
‫- ניו מקסיקו, ארה"ב -‬
‫ברוכים הבאים לקינג רג'.‬
‫תהיו מעוניינים‬ ‫במבצע אחד פלוס אחד על כריכי קינג צ'יקדו?‬
‫פעם אכלתי צדפות מקולקלות בקהיר.‬
‫תתקדמו לחלון, בבקשה.‬
‫אתם יודעים למה קוראים לכלב שלי רולקס?‬
‫כי הוא נובח בזמן.‬
‫תסגרי אותה, מותק.‬
‫יש!‬
‫תבואו שוב. כן, כיף לראות אתכם.‬
‫ממש כיף לראות אותך.‬ ‫-אוקיי, תודה רבה. תודה.‬
‫בסדר. ביי-ביי. להתראות.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫קלייר?‬
‫היי. מותק, את בסדר?‬ ‫-ניסיתי לעצור בעדו.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר. זו לא אשמתך, טוב?‬
‫את צריכה להבין שלדוד שלך יש מחלה, טוב?‬
‫הוא ממש חולה.‬
‫מה איתך?‬
‫מה קרה לפנים שלך, אימא? איפה היית?‬
‫אולי הגיע הזמן שתסתכלי על עצמך.‬
‫סליחה?‬
‫אם את יודעת עליו את כל זה,‬ ‫למה את נותנת לו לחזור לחייך?‬
‫נראה שאת צריכה לטפל‬ ‫בחוסר היכולת שלך לקבוע גבולות בריאים.‬
‫בסדר, גברת קטנה.‬
‫את קצת צעירה מכדי להבין את היבטיה המלאים‬ ‫של מערכת היחסים שלי עם אחי.‬
‫אלוהים.‬
‫זה בדיוק מה שהוא עושה מאז שהיינו ילדים.‬
‫הוא מפשל, הוא מסתבך בצרות,‬ ‫ולמי הוא מתקשר? אליי.‬
‫אבל הוא זקוק לי.‬
‫הוא זקוק לנו.‬
‫דוד קלאוס הוא בן אלמוות, נכון?‬
‫כן. אז מה?‬
‫אז למה את ממשיכה להציל מישהו‬ ‫שיכול להציל את עצמו?‬
‫מתי נעשית כזו חכמה?‬
‫אני מניחה שירשתי את זה מאימא שלי.‬
‫איזה בלגן.‬
‫אז נלך לחפש אותו או…‬
‫אולי רק הפעם.‬
‫כן, אני אלך להחליף בגדים.‬
‫חמש מאות דולר בחצי שעה.‬
‫אתה יודע, בקצב הזה,‬
‫אני אחזיר לך את החוב צ'יק צ'ק.‬
‫ממש צ'יק צ'ק.‬
‫זה מה שנראה לך.‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫היי, זה לא הוגן!‬ ‫-היי!‬
‫זה על אוכל.‬ ‫-מה?‬
‫על שכר דירה, על ציוד.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫מה נראה לך, שמרווה גדלה על עצים?‬
‫פאק.‬
‫החלק של דום. החלק של פייראט. החלק שלי.‬
‫וזה על הפינוקים של אתמול בלילה.‬
‫מה אתה בוחר, כוכב קטן שלי?‬
‫ככה חשבתי.‬
‫תרגיע. מצפה לך לילה עמוס.‬
‫כן, מותק!‬
‫קדימה!‬
‫שימו את הלוח כאן.‬
‫קדימה.‬
‫יש עדכונים לגבי הנעדרת שלנו?‬
‫לא, גברתי, אבל אנחנו עדיין מחכים‬ ‫לדיווחים של כמה צוותים.‬
‫כל הכבוד, בי.‬
‫יש עוד משהו?‬
‫מישהו מבקש לפגוש אתכם.‬
‫שם?‬ ‫-הוא לא היה מוכן לומר.‬
‫ונתת לו להיכנס?‬
‫הוא ידע את מילות הקוד.‬
‫תביאי אותו הנה.‬
‫היא עושה כמיטב יכולתה.‬
‫אל תגן עליה.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫אני מקווה מאוד.‬
‫דני מאנץ. סניף האייל האציל.‬
‫בחיים לא שמעתי עליו.‬
‫אנחנו קטנים,‬ ‫אבל תהיה בטוח שכולנו מאמינים אדוקים.‬
‫עזרת לכל כך הרבה אנשים‬ ‫למצוא את האמת, ג'ין.‬
‫אפשר לקרוא לך ג'ין?‬
‫לא, אי אפשר.‬
‫ג'ין!‬
‫אל תהיה לא מנומס.‬
‫בוודאי שאפשר, מר מאנץ.‬
‫שב בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫צפוף.‬
‫אמור מה מעשיך כאן.‬
‫אני רוצה…‬
‫לדבר על הבחורה הנעדרת.‬
‫אתה רעב, מר מאנץ?‬
‫כי יש להם כאן כריך עוף מעולה.‬
‫אני יכול לאכול, ג'ין.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫צ'יקדו.‬
‫- אוברפאס אין -‬
‫דייב, זה בקולנוע!‬
‫היי.‬
‫חשבתי שאת ישנה.‬
‫אני מרגישה כאילו…‬
‫אני יוצאת מדעתי.‬
‫אני לא מצליח‬ ‫להפסיק לחשוב עלייך מרגע שנפגשנו.‬
‫גם אני.‬
‫אף פעם לא הרגשתי ככה כלפי מישהי.‬
‫מתחשק לי לשבור את הקיר הזה ברגע זה.‬
‫תקשיב.‬
‫אני מעריכה את זה‬ ‫שהצלת אותי מהמטורפים האלה,‬
‫אבל ברגע שננוח קצת,‬
‫אני חושבת שהכי טוב שכל אחד ילך לדרכו.‬
‫איך אני אמור לעשות את זה?‬ ‫לאן אני אמור ללכת?‬
‫תחזור למשפחה שלך.‬
‫האנשים האלה הם לא המשפחה שלי.‬
‫המשפחה שלי מתה לפני הרבה זמן.‬
‫גם שלי.‬
‫טוב…‬
‫אם הם בכלל היו קיימים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כשהייתי בת שש,‬
‫הוציאו אותי מהבטן של דיונון ענק.‬
‫זה היה בחדשות וכל זה.‬
‫מעולם לא זיהו אותי.‬
‫אף אחד לא בא לקחת אותי.‬
‫בטח זרקו אותי למים.‬
‫זה נס שבכלל שרדתי.‬
‫בן? אתה עדיין שם?‬
‫תקשיבי.‬
‫זה ברור שנועדנו להיות יחד.‬
‫אני עם הזרועות שלי.‬
‫את, נערת הדיונון הפלאית.‬
‫זה בטח גורל, נכון?‬
‫על איזה ערוץ אתה?‬
‫שש.‬
‫זה "בועת ההרס".‬
‫אני מתה על הסרט הזה.‬
‫גם אני.‬
‫לא, דני! חכה!‬
‫מה קורה? מה קרה…‬
‫אוקיי.‬
‫נעשה בדיוק מה שעשינו בפעם הקודמת.‬
‫פשוט ניסע תחנה אחת מזרחה.‬
‫נעלה לציר הזמן של האפוקליפסה.‬
‫נשתדל לא להיהרג, ונתקדם אחורה עד 2006.‬
‫נמנע מבן מלצאת למשימה המולדובנית. הבנת?‬
‫תירגע. זו משימת מסע בזמן של טירונים, חמש.‬
‫עשינו את זה אלף פעם.‬
‫אבל מבחינת מסע בזמן,‬ ‫אני לא מבינה את כל הקטע של הרכבת התחתית.‬
‫אני יותר בן אדם של דלוריאן, כן?‬
‫רק ליתר ביטחון…‬
‫אחריך.‬
‫שיט!‬
‫קיבינימט.‬
‫הגברת חזרה לעוד סיבוב.‬
‫שלום.‬
‫תראה אותך.‬
‫כבר צובר לקוחות חוזרים.‬
‫אז…‬
‫עוד דיק?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫ריקרדו האהוב שלנו.‬
‫תחזור לסיבוב השני.‬
‫תקשר…‬
‫איתנו…‬
‫פעם נוספת.‬
‫ידעתי שלא תוכלי לשמור מרחק, מותק.‬
‫מה נכנס בך?‬ ‫-סתום את הפה.‬
‫איפה הכסף, ריצ'רד?‬
‫מה? איזה כסף?‬
‫אל תיתמם.‬
‫אני בדקתי בכספת.‬
‫הכסף איננו.‬
‫אני לא יודע על מה את… מדברת!‬
‫אתה יודע, במשך 20 שנה עמדתי מנגד,‬ ‫וראיתי אותך מבזבז את הכסף שלנו‬
‫על הימורים וזונות.‬
‫ואין שום סיכוי בעולם‬ ‫שאתן לך לקחת את זה לקבר.‬
‫איפה זה?‬
‫אני לעולם לא אספר לך, זונה חסרת לב שכמוך.‬
‫- ת'נדרבולט -‬
‫דיק?‬
‫הוא איננו.‬
‫את יכולה לעזוב את האוצרות שלי, בבקשה?‬
‫טוב, זה היה בזבוז. אני לא משלמת על זה.‬
‫אני יודע.‬
‫אני יודע איפה הוא החביא את הכסף.‬
‫ואני אגיד לך.‬
‫אבל קודם, את צריכה לעזור לי לעוף מפה.‬
‫תתחיל לדבר.‬
‫הסיכה.‬
‫תני לי את הסיכה, ואז אגיד לך את המיקום.‬
‫מה קורה שם?‬
‫בסדר. זה הבנק הלאומי הראשון של ציריך.‬
‫סיסמה?‬ ‫-קודם סיכה.‬
‫הסיסמה היא "ת'נדרבולט".‬
‫הוא תמיד אהב את הכלב הארור הזה‬ ‫יותר מאשר אותי.‬
‫זה היה די מהיר.‬
‫זה היה די טוב.‬
‫נתראה בפעם הבאה.‬ ‫-להתראות.‬
‫קאצ'ינג.‬
‫- ארצות הברית של אמריקה‬ ‫סוכנות הביון המרכזית -‬
‫לא רע.‬
‫תיזהר עם העניבה.‬ ‫היא נוטה להגיע לחוטיני שלך.‬
‫רגע, אתה לובש חוטיני?‬
‫אתה לא?‬
‫לא משנה. קדימה.‬ ‫-רגע.‬
‫מה אנחנו עושים פה בכלל?‬
‫אנחנו צריכים ללכת לחפש את בן.‬ ‫לא להיתקע באיזה משרד.‬
‫איזה משרד?‬ ‫-כן.‬
‫לות'ר, אתה עומד‬
‫בלב מנגנון המודיעין החזק ביותר‬
‫בהיסטוריה של העולם!‬
‫כאילו…‬
‫מודיעין, אחי.‬
‫ככה נמצא את בן.‬
‫הוא פשוט מתרגש.‬
‫טוב. מכונת חטיפים מקולקלת. אוסטרליה.‬
‫שלוש נורות שרופות.‬
‫רואה? ספר השירה שלך היה שימושי.‬
‫בסדר.‬
‫מהיכרותי עם עצמי,‬ ‫בטח טמנתי מלכודת, אז תיזהרי.‬
‫בסדר. אין כל זכר אליו.‬
‫בסדר. טוב, בוא נזוז לפני שתתחיל להפליץ.‬
‫כן.‬
‫מוכן? 2006, אנחנו באים.‬
‫זה עבד?‬
‫הגענו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ארבעה עשר באוקטובר, 2006.‬
‫מעולה. אוקיי. אז ניכנס, נחסל את בן.‬
‫נעלה חזרה לרכבת התחתית‬ ‫ונחזור לפני זמן המקלחות.‬
‫לא באנו להרוג אותו, ליילה.‬
‫רק נסיט אותו ממסלולו.‬ ‫נוודא שהוא לא יצא למשימה המולדובנית.‬
‫עכשיו, אני לא ראיתי אותו בערך חמש שנים.‬
‫אז הוא עלול להיות קצת עצבני.‬ ‫תשמרי על קור רוח.‬
‫כמו פטמות של דוב קוטב.‬
‫שיט!‬
‫הזדרזו, ילדים. יש לנו משימה.‬
‫מספר אחת, אסוף את הילדים.‬
‫קדימה, בואו נזיז את התחת. אח שלי, דייגו.‬
‫התחת שלי תמיד בתזוזה.‬
‫קדימה, חבר'ה.‬
‫אתה צוחק עליי? הרגע חזרת מגמילה!‬
‫אני פיכח סטייל קליפורניה, אלפונסו.‬
‫אלפונסו?‬
‫מטריות.‬
‫דרורים.‬
‫ומי זה?‬ ‫-אנחנו בציר הזמן הלא נכון.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬ ‫-היי!‬
‫מי אתם, לעזאזל?‬ ‫-לא מנומס.‬
‫זה בדיוק מה שהתכוונתי לשאול אותך.‬
‫אנחנו אקדמיית הפיניקס.‬
‫ואנחנו תכף גומרים עליכם.‬
‫טוב, בעיה קטנה.‬
‫מה את אומרת.‬
‫בסדר. תראה. אנחנו בציר הזמן הלא נכון,‬
‫אבל אין ספק שאנחנו באזור.‬
‫אזור של מה?‬
‫אלוהים, לא הייתי צריך להקשיב לך.‬
‫תירגע, חמש!‬
‫אנחנו נמצא פתרון, בסדר? אתה יודע למה?‬
‫כי מישהי הביאה מפה.‬
‫טוב.‬
‫תראה, אנחנו פה.‬
‫ניסע ברכבת הזאת שלוש תחנות‬ ‫אל הקו המתפתל הזה.‬
‫נחליף בסימן החילוק.‬
‫אוי, פאק!‬
‫לא, רגע!‬
‫אנחנו פה.‬
‫שתי תחנות מסימן ה"וגם".‬
‫מספיק עם האלתורים, טוב?‬ ‫-זה אומלאוט או אבלאוט?‬
‫בואי נחזור למקום שממנו באנו.‬
‫עכשיו!‬
‫היי!‬ ‫-מה, את רוצה לפספס את הרכבת?‬
‫מי עשה אותך אחראי?‬ ‫אלוהים! התכוונת לנסוע בלעדיי.‬
‫טוב.‬
‫בוא לאימא'לה.‬
‫קדימה, מותק.‬
‫רגע.‬
‫יש!‬
‫אלוהים אדירים, חתיכת כלב! בוא לאימא'לה!‬
‫חופש.‬
‫מותק, חופש.‬
‫לעזאזל איתך, ת'נדרבולט.‬
‫בינגו.‬
‫מה יש לנו פה?‬
‫זו לא גווייה של כלב.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫תודה, ת'נדרבולט.‬
‫הפתעה.‬
‫איך…‬
‫ריצ'רד אף פעם לא סמך על בנקים, מותק.‬
‫וידעתי שאתה משקר,‬
‫אז חיכיתי עד שתשחרר את עצמך,‬ ‫ועקבתי אחריך לכאן.‬
‫טוב, הגעת בדיוק בזמן.‬
‫דייקנית ביותר.‬
‫אולי נחלק את זה חצי-חצי?‬
‫זה נראה לי הוגן.‬
‫אני יותר מאשמח לקחת את דמי התיווך שלי,‬
‫קו נטוי תשלום על חפירה של כמה שעות,‬
‫וללכת לי לדרכי, בסדר?‬
‫אולי אני אירה לך…‬
‫בפרצוף?‬
‫רק…‬
‫בסדר.‬
‫אני מניח שאוכל לרדת ל…‬
‫אפס אחוז.‬
‫אני מניח שאוכל לחיות עם זה.‬ ‫-כן.‬
‫פשוט קחי את זה…‬
‫הם שם, אני רואה אותם.‬
‫תמיד טוב שיש עכברוש בסביבה,‬
‫כי הוא מוצא את הגבינה.‬
‫טוב, זוזו אחורה. זה השטח שלי.‬
‫זה מה שאת חושבת.‬
‫נגמרו לך האנשים לסרסר בהם? מה אתה עושה?‬
‫זה מצחיק, גברת.‬ ‫מצאת את האקדח בקופסת חטיפים?‬
‫היית צריך להביא איתך את החבר'ה שלך?‬
‫נכון מאוד.‬
‫אולי אני אעשה חור במעיל הזה?‬
‫תנסה.‬
‫שיט!‬
‫אלוהים!‬
‫כל כך לא ציפיתי לזה.‬
‫שיהיה. טוב.‬
‫קווין!‬
‫תודה לאל שאתה חי.‬
‫אני מניח שמצאת דרך‬ ‫להחזיר את החוב הזה סוף סוף.‬
‫אז עכשיו אנחנו תיקו, נכון?‬
‫כן.‬
‫אתה יכול לתת לי יד, בבקשה?‬
‫רוצה יד? כן?‬ ‫-כן.‬
‫הנה היד המזדיינת שלך.‬
‫נרקומן מזדיין.‬
‫זה כאב.‬
‫חה חה! מצחיק מאוד.‬
‫קווין, אתה מוכן לפתוח את המכסה המחורבן?‬
‫קווין!‬
‫קווין.‬
‫קווין! תפסיק לעשות שטויות! תפתח…‬
‫קווין! תפתח!‬
‫תפתח!‬
‫שנה או שנתיים יעשו את העבודה.‬
‫הצילו, בבקשה!‬
‫תעזרו לי!‬
‫הצילו!‬
‫תעזרו לי, בבקשה! תעזרו לי!‬
‫הצילו!‬
‫אז בוא נשמע. את התוכנית המבריקה שלך.‬
‫אני יכול להסיר את המריגולד של בן.‬ ‫-זה בלתי אפשרי.‬
‫כבר עשיתי את זה.‬
‫אני מניח שהיה בכך סיכון.‬
‫זה היה מאתגר.‬ ‫-אז למה שתרצה לעשות זאת שוב?‬
‫כי הוא אחי.‬
‫קשר חסר משמעות.‬
‫אתה טועה.‬
‫באמת?‬
‫אף פעם לא הבנת באמת‬ ‫מה זה אומר להיות חלק ממשפחה.‬
‫ותודה לאל על זה.‬
‫אתם רבים כל הזמן.‬
‫כן.‬
‫כן. ואנחנו משגעים זה את זה.‬
‫בגלל זה עברתי לגור רחוק מהם ככל האפשר.‬
‫אבל כשהעניינים מתחרבנים,‬ ‫מה שקורה בסופו של דבר…‬
‫הם תומכים בי.‬
‫עוד ראיות לכך שבני האדם הם מין נחות.‬
‫אם זה מה שאתה חושב, אני מרחם עליך.‬
‫תחסוך ממני את רחמיך, ילד.‬
‫אפילו עם הכוחות שלך,‬ ‫אני נעלה עליך בכל מובן.‬
‫אולי.‬
‫אבל בכל ציר זמן, אתה גם לגמרי מניאק.‬
‫זו הייתה התחנה שלנו.‬
‫…אקספרס.‬
‫שיט.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬