14 OKTOBER 2006
Uppställning, barn! Vi har ett uppdrag.
Samla barnen, Nummer Ett.
Uppställning, gänget! Snyggt, Diego.
Jag ställer alltid upp.
Rappa på nu!
Allvarligt, Klaus? Du kom ju precis hem från torken.
Jag är Kalifornien-nykter, Allison.
Snabba på, pappa väntar.
-Ben! Varför är du inte i ordning? -Jag ska inte med.
-Då blir vi ju en man kort. -Vanya kan ta min plats.
Jag vill hjälpa till.
-Pappa! -Golare.
Varför är du inte i ordning, Sex?
Han säger att han inte ska med.
Och vad sysslar du med?
Jag… Jag tänkte att jag kunde hjälpa till.
Ta omedelbart av dig det där.
Du ser löjlig ut.
En moldavisk vapenhandlare har kommit över ett nytt och farligt vapen.
Det förvaras i en container i väntan på en köpare.
Ert uppdrag är att finna och förstöra vapnet
innan affären kan genomföras.
-Nummer Ett leder uppdraget. -Vad ska jag göra?
Sluta ställa frågor.
Vad ni än gör är det av yttersta vikt att vapnet är kvar i containern.
Ni får inte under några omständigheter öppna den.
Är det förstått?
Då så.
Då är det dags.
Spänn fast er nu, barn. Gör er klara för avfärd.
Fi klockan tre.
Kom.
Den här är det.
-De kommer! -Gå, jag fixar det här.
-Säkert, Ben? -Jag fixar det!
Okej. Diego, Allison och Klaus följer med mig.
Är det nån därinne?
Ingen fara, jag är här för att hjälpa dig. Vad heter du?
Jennifer.
Jag heter Ben.
Jag ska hjälpa dig ut. Litar du på mig?
Ta min hand.
-Ben! Vad håller du på med? -Det är nån här. Vi måste få ut henne.
-Det var inte planen. -Ska vi spränga en oskyldig tjej i luften?
-Men pappa sa… -Det skiter jag i! Vi måste hjälpa henne.
Vänta, Ben!
Helvete…
Vi har ett litet problem, pappa.
Pappa?
Okej. Kom nu, Ben.
Jag sa att ni inte fick öppna containern.
Pappa?
Herregud.
Du mördade vår bror!
Och Jennifer.
Din jävel.
Kära barn, er vrede gentemot mig är felriktad.
Kom ihåg att det var den andre Reginald Hargreeves som begick detta hemska dåd.
Vad pratar ni om?
Den "andre" Hargreeves mördade Ben och Jennifer.
-Och han hade goda skäl till det. -De var oskyldiga barn!
Som annars hade orsakat ett katastrofartat händelseförlopp
och utplånat mänskligheten!
-Du är precis som den andre Hargreeves! -Ni är psykopater, båda två!
Det är inte hans fel.
Reg bär inte ansvaret för det som hände er bror och den stackars flickan.
Det gör jag.
För många år sen framställde jag ett nytt grundämne, universums själva essens.
Marigold-partikeln.
Och i samma ögonblick, utan att jag visste om det,
skapades en annan partikel - durango.
När marigold och durango möts uppstår en reaktion.
En fysisk reaktion som är ostoppbar och oåterkallelig.
-Som utplånar allt vi känner till. -Rensningen.
När jag insåg det var det redan för sent för vår värld.
Det kunde du inte ha vetat, älskling.
Inte för att vara okänslig, men hur fan angår det här oss?
Den andra partikeln finns i Jennifer.
Därför får ingen av er komma i kontakt med henne.
-Och vad händer då? -Världen går under.
Jag anade det.
Hörni…
Vi kan ha ett problem.
-Inte så fort. -Vi måste vidare.
Nej.
Längre än så här följer jag inte med dig.
-Vart ska du ta vägen? -Jag kommer på nåt.
Varför bemödade jag mig med att rädda dig?
Bra fråga. Sen vi träffades för 1,5 dygn sen har du dödat två dussin människor.
-För att skydda dig. -Mot vad?
Vet du ens det?
Jag har inte bett om det här. Jag vet inte ens vad det här är.
Men du och jag, vi…
Vi hänger ihop på nåt sätt.
Så nu vilar vi upp oss, och sen reder vi ut det här tillsammans.
Snälla.
Kom, vi måste vidare.
Släppte du bara iväg honom?
Hur skulle jag ha vetat att Ben var smittad av…vad det nu är.
Bra jobbat, Luther.
-Hur såg utslaget han hade på armen ut? -Jag vet inte, som…
Det såg ut lite som det där Klaus hade när han kom hem från Ibiza.
Är du doktor, eller leker du bara det på möhippor?
Hördu! Jag är faktiskt professionell dansare.
-Var det nåt ovanligt med utslaget? -Nej, det var bara rött.
Och lyste.
-Och pulserade. -Var inte det värt att nämna?
Jag trodde att det hade med krafterna att göra. Jag har också haft besvär.
Jag har hört nog.
Vad håller du på med?
-Dags för jakt. -Han tänker döda Ben igen!
En av värdarna måste elimineras innan reaktionen är fullständig.
"Reaktionen"? Är du medveten om att de är människor och inte labbråttor?
Lyssna på dina barn, Reggie. Du kan inte mörda honom.
Det måste finnas ett annat sätt.
Jag förstår att ni är fästa vid er bror,
men ni verkar inte förstå vad som står på spel.
Vi måste agera innan det är för sent.
Vad sägs om att hålla käften?
Hur vågar du?!
Det är dags att du förstår att du inte bestämmer längre.
Tänk inte ens tanken!
Tror du de där barnsliga övningarna biter på mig?
Jag kan ta i lite till om du vill.
Gör honom inte illa!
Varför inte? Han gör ju alla illa hela tiden.
Ben, Jennifer, mig… Allihop!
Bespara mig snyfthistorierna.
Ett liv är inte viktigare än hela planeten.
Men din frus är det?
Ni har snokat i saker som inte angår er och ni lät Jennifer komma undan.
Det här är ert fel!
Nej, det är ditt fel!
Allt jag ville var att du skulle se mig och låta mig vara en i gruppen.
Men du behandlade mig som om det var nåt fel på mig, och jag trodde dig.
Jag trodde att du kände mig bättre än jag själv,
men du har ingen jävla koll!
Det är du som är misslyckad! Det här är ditt fel!
Och jag låter dig inte döda Ben, aldrig någonsin!
Är det uppfattat?
Viktor…
Det räcker.
Du och din far.
Ni är så envisa.
Det tog sannerligen sin tid. Berätta.
Vad?
Vi har nog funnit er bror.
Du har tur.
Vårt bästa medium är här i dag.
Det ser bra ut.
Jag kommer om en halvtimme.
Mycket nöje.
Varsågod.
Var inte blyg. Kom in.
Slå dig ner.
Den hädangångnas namn?
Richard.
Men han föredrog Dick.
Gör inte alla det?
-Och hur gammal var Dick? -62.
Det är en månad sen han dog i dag.
Han väjde för en hjort och körde utför ett stup.
Herregud, vad tragiskt.
Sen dess känns det…
…som om han hemsöker mig.
Hemsökelser är sällsynta. Han har bara fastnat.
När vi inte kan släppa taget, kan inte de heller göra det.
Ja…
Älskade Dick…
Vi söker kontakt med dig.
Samtala med oss.
Samtala med oss!
Rör dig bland oss!
Ögonen, tack.
Du ska blunda. Så där ja.
Han färdas över den stora klyftan mellan vår värld och hans.
Känner du honom?
Det gör jag!
Är han här?
Visst är jag här, raring.
Okej…
Säg nåt som bara jag kan veta.
Hälsa henne…
…att hennes häck är som en Georgiapersika.
Jo…
Han säger…
…att din ändalykt är lika vacker som en Georgia…
En Georgiapersika!
Just det.
Så han är alltså här.
Han är hos oss.
Kan jag…
…röra vid honom?
Ja, raring…
Det kan bli lite knepigare, kompis.
Mannen därute sa att ni kunde erbjuda vissa tjänster
av köttslig karaktär.
500 dollar, uttagsautomat finns i lobbyn.
Ska du ta betalt av henne?
Jag har pengar.
Ljuvligt!
Då så.
Kom ombord, Dick.
Dick…?
Det kan du sätta persikoröven på.
Det är verkligen du.
Jag har saknat dig, stumpan.
Kom till pappsen.
Ben är ett svin, men nån massmördare är han inte.
Han har gjort haggis av allihop.
Och de har hemsk tatueringssmak.
Psykopatvarning på hög nivå.
Det kan ha varit en fritagning.
Snarare en massaker utförd av två personer som blir våldsammare för varje minut.
Det vet inte du.
Gården tillhör de två galningarna som rammade oss i New Grumpson.
-Gene och Jean Thibedeau. -Ben kanske har dödat dem också.
De har hittat färska spår som leder ut ur ladan, så jag tror att de kom undan.
De kan inte ha kommit långt.
Av likstelheten att döma hände det här för sex, sju timmar sen.
Hur vet du det?
Wichita PD på torsdagskvällar.
Ha bilen redo.
Jag måste ringa ett samtal.
-Tänker du som jag? -Det händer sällan.
-Att det här går att stoppa. -Nej, Lila.
-Du har inte hört mitt förslag. -Jag vet att jag kommer att hata det.
Kan vi inte ta ditt tidståg tillbaka och stoppa undergången?
Hur skulle det gå till?
Vi åker tillbaka till den ursprungliga Jenniferincidenten
och förhindrar att er Ben vidrör den Jen.
Du kanske minns att vi nästan blev ihjälskjutna.
Och det skulle inte gå utan en portfölj.
Var inte så feg. Det är värt ett försök.
Reglerna är uppenbarligen annorlunda nu. Portföljen kanske inte behövs.
Du måste ju ha dina krafter av en anledning. Låt oss utnyttja dem.
Okej då, men vid minsta problem vänder vi om.
Ett problem har vi…
Han förstår knappast det här.
Han är som en svamp som inte kan suga upp mer vatten.
Får jag prata med dig?
Går det bra?
Visst.
Det där du sa om att ta en paus…
-Älskar du inte mig längre? -Klart jag gör, men du gör det så svårt.
Hur då?
Jag och barnen tvingas stå ut med dig när du beklagar dig över livet,
jobbet, svärföräldrarna, ölmagen…
Du är lika less som jag. Det var du som smög iväg på Väktarmöten.
Jag tog med mig min skit hemifrån så att ni andra slapp den.
Det är vårt liv, älskling.
Om du inte är med, vad är då vitsen?
Han är beväpnad och extremt farlig och ska likvideras omedelbart.
-Jag kan rädda honom. -Se dig omkring. Han är bortom räddning.
Tvinga mig inte att ge mig på dig igen.
Låt höra då, vad har du för storartad plan?
Ge mig tid, så ska jag förklara.
Sa du inte att situationen var under kontroll, Fem?
Situationen visade sig vara ostadigare än väntat.
Det säger du inte… Det är rena tentakelmassakern.
Jag behöver veta vem som ligger bakom det här.
Jag har några spår, men behöver be om en tjänst för att komma vidare.
Jag lyssnar.
De där båda idioterna är mina bröder.
De trampar runt på brottsplatsen, ställer dumma frågor och är i vägen.
Kan ni ta med dem till kontoret?
Visa dem runt, låta dem känna på ett par vapen…
Du ber mig att vara barnvakt.
Ni vill väl få fallet löst?
Du blir skyldig mig en tjänst.
Diego! Luther!
Kom och hälsa på min chef, byrådirektör Lance Ribbons.
-Det är en ära, sir. -Hej, Lance.
Jag har förstått att ni är nyfikna på CIA.
Jag visar er gärna verksamheten inifrån, om ni vill.
-Inte direkt… -Menar ni allvar?
-Gärna. -Bra.
Kom till kontoret.
Vad är det?
-Vad ska vi dit för? -Han frågade ju oss båda två.
Kom igen, Luther.
Jag behöver det här just nu. Livet suger.
-Okej då. -Ja!
-Vi behöver ha kostym. -Kostym?
Så klart. Man måste klä sig för rollen.
Har du snott de där av ett lik?
Kom igen, Klaus…
Claire? Vad har hänt, gumman?
Jag kommer.
Välkomna. Vi erbjuder just nu två King Chikkadoo till priset av en.
En gång åt jag härskna ostron i Kairo.
Kör fram till luckan, tack.
Vet ni varför min hund heter Rolex?
För att han är en urbra vakthund.
Stäng butiken, raring.
Ja!
Välkomna åter.
-Det här var så trevligt. -Tack, tack. Hej då.
Tack så mycket.
Claire?
-Hur är det? -Jag försökte stoppa honom.
Det är ingen fara. Det är inte ditt fel.
Du måste förstå att din morbror har en sjukdom. Han är mycket, mycket sjuk.
Men du, då?
Vad har du gjort i ansiktet? Var har du varit?
Du kanske borde rannsaka dig själv.
Ursäkta?
Om du vet det här, varför släpper du då in honom i ditt liv?
Du behöver bearbeta din oförmåga att dra gränser.
Hör på nu, fröken.
Du är nog lite för ung för att förstå min relation med min bror.
Herregud…
Han har gjort så här sen vi var små.
Han gör fel och hamnar i skiten, och sen ringer han mig.
Han behöver mig.
Han behöver oss.
Visst är väl Klaus odödlig?
Ja, än sen?
Varför ska du försöka rädda nån som bokstavligen kan rädda sig själv?
När blev du så här klok?
Jag har det väl efter min mamma…
Vilken röra.
-Ska vi leta efter honom? -Den här gången, då.
Jag byter om.
500 dollar för en halvtimme.
I den här takten har jag betalat av skulden på nolltid.
-På nolltid. -Tror du, ja.
Vad håller du på med? Det där är oschyst!
-För mat… -Va?
-Hyra, förbrukningsvaror… -Skämtar du?
Tror du att salvia växer på träd?
Helvete…
Doms andel, piratens andel, min andel…
…och för det vi festade på i går.
Vad väljer du, grynet?
Jag trodde väl det.
Ta det lugnt. Du har en lång kväll framför dig.
Så där ja.
Rappa på!
Ställ skärmen här.
Sätt fart.
Nåt nytt om den saknade?
Nej, men vi inväntar rapporter från några av teamen.
Bra jobbat, Bea.
Vad det nåt annat?
-Det är nån här som vill träffa er. -Vem då?
-Det säger han inte. -Och du släppte in honom?
Han kunde lösenordet.
Ta hit honom.
Hon gör sitt bästa.
Försvara henne inte.
-Kan vi hjälpa er? -Det hoppas jag verkligen.
-Denny Muntz, Red Deer-avdelningen. -Den känner jag inte till.
Vi är små, men hängivna troende.
Ni har hjälpt så många att finna sanningen, Jean.
-Får jag kalla dig Jean? -Nej, det får du inte.
Gene! Var inte oförskämd.
Det går bra, mr Muntz.
-Slå er ner. -Tack. Här var det trångt…
Vad gäller saken?
Jag vill prata om den försvunna flickan.
Är ni hungrig, mr Muntz?
De har en rasande god kycklingburgare här.
Jag äter gärna, Jean.
Tackar.
Chikkadoo!
Den är vid biografen!
Hej.
Jag trodde du sov.
Det känns som om jag håller på att bli galen.
Jag kan inte sluta tänka på dig.
Samma här.
Jag har aldrig känt så för nån annan.
Jag skulle vilja riva den här väggen.
Du…
Tack för att du räddade mig från galningarna,
men när vi har vilat är det nog bäst att vi går skilda vägar.
Hur ska jag kunna göra det? Vart ska jag ta vägen?
-Till din familj. -Det där är inte min familj.
Min familj dog för länge sen.
Min också.
Ja, om de nu nånsin har funnits.
Vad menar du?
När jag var sex år drogs jag fram ur en jättebläckfisks mage.
Det var på nyheterna.
Jag kunde aldrig identifieras.
Ingen gjorde anspråk på mig.
Jag måste ha blivit kastad överbord.
Det är ett mirakel att jag överlevde.
Ben? Är du kvar?
Ja…
Vi är uppenbarligen ämnade för varandra.
Jag med mina tentakler och du, bläckfiskmiraklet.
Det måste ju vara ödet.
Vilken kanal tittar du på?
Sex.
Det är The Blob.
Jag älskar den här filmen.
Jag också.
Nej, Danny! Vänta!
Vad händer här?
Då så…
Vi gör precis som senast, åker en station österut,
går upp till tidslinjen med undergången, undviker att bli dödade,
tar oss till 2006 och förhindrar att Ben följer med på det moldaviska uppdraget.
Det är en simpel tidsresa, Fem. Vi har gjort det här tusen gånger.
Men jag fattar inte grejen med tunnelbanan.
Jag skulle hellre åka i en DeLorean.
Bra att ha.
Du först.
Fan!
Men för helvete…
Damen vill ha mer.
Hejsan…
Inte illa, du har redan stamkunder.
Jaha…
Mer Dick?
Tack, gärna.
Vår älskade Ricardo…
Kom tillbaka för en andra omgång.
Samtala
med oss
än en gång.
Jag visste väl att du inte skulle kunna hålla dig.
-Vad har det flugit i dig? -Håll käften.
Var är pengarna, Richard?
Vilka pengar?
Försök inte med mig.
Jag har kollat i bankfacket. De är borta.
Jag vet inte vad du pratar om…
I 20 år har jag sett på medan du har spenderat våra pengar på spel och fnask,
och jag tänker inte låta dig ta pengarna med dig i graven.
Var är de?
Det säger jag aldrig, din hjärtlösa hora.
Dick?
Dick? Dick?
Han är borta.
Kan du vara snäll att släppa juvelerna?
Det här var bortkastat. Jag betalar inte.
Jag vet.
Jag vet var han gömde pengarna.
Och jag ska berätta det för dig, men först ska du hjälpa mig härifrån.
Prata på.
Broschen.
Ge mig broschen, så säger jag var de är.
Vad gör ni därinne?
De finns på Zürichs nationalbank.
-Lösenord? -Broschen först.
Lösenordet är "Thunderbolt".
Han älskade den där jycken mer än mig.
Det gick undan.
Han kan sin sak.
-På återseende. -Tjingeling.
Ka-tjing.
USA:S UNDERRÄTTELSETJÄNST CIA
Inte illa alls.
Försiktigt med slipsen. Den fastnar lätt i stringkallingarna.
Vänta, har du string?
Har inte du det?
-Glöm det. Kom nu. -Vänta.
Vad gör vi ens här?
Vi borde leta efter Ben, inte damma på nåt kontor.
-"Nåt kontor"? -Ja.
Luther, du befinner dig just nu i hjärtat
av det mäktigaste underrättelsemaskineriet genom tiderna!
Alltså…
Underrättelser!
Det är så här vi ska hitta Ben.
Han är bara uppspelt.
Trasig varuautomat, Australien…
Tre trasiga glödlampor.
Du fick nytta av din poesi.
Då så.
Om jag känner mig själv rätt har jag gillrat en fälla.
Jag ser honom inte.
Då sätter vi fart innan du börjar fisa.
Ja.
2006, här kommer vi…
Funkade det?
Är vi här? Jag vet inte, jag…
14 oktober 2006.
Perfekt. Då fimpar vi Ben, så kan vi ta tricken hem sen.
Vi ska inte döda honom, bara se till att han inte följer med på Moldavienuppdraget.
Vi har inte setts på fem år, så kan han vara lite nervig. Ta det kallt.
Som bröstvårtorna på en isbjörn.
Jävlar!
Uppställning, barn! Vi har ett uppdrag.
Samla barnen, Nummer Ett.
Uppställning, gänget! Snyggt, Diego.
Jag ställer alltid upp.
Rappa på nu!
Allvarligt? Du kom ju precis hem från torken.
Jag är Kalifornien-nykter, Alphonso.
Alphonso?
Umbrella…
Sparrow…
-Vem är det där? -Det är fel tidslinje. Vi sticker.
Hallå där!
-Vad fan är ni för några? -Oförskämt…
Jag skulle just fråga er samma sak.
Vi är Phoenix Academy.
Och nu ska vi spöa er.
-Okej, det blev knas. -Tycker du?
Det är fel tidslinje, men åtminstone i rätt härad.
Vadå för härad?
Jag borde inte ha lyssnat på dig.
Tagga ner, Fem.
Vi löser det här. Vet du varför? Nån tog med sig en karta.
Då så…
Här är vi nu.
Vi åker tre hållplatser till den snirkliga linjen,
byter vid divisionstecknet…
Nej, jävlar… Vänta.
Här är vi ju.
Två hållplatser från &-tecknet…
-Det räcker. -Är det ett omljudstecken…?
Vi åker tillbaka.
Nu!
-Hallå! -Vill du missa tunnelbanan?
Vem gav dig befälet? Du tänkte åka utan mig!
Då så, kom till mamma…
Såja…
Vänta… Ja.
Ja, för helvete, din himmelska hagga!
Frihet…!
Frihet.
Härliga frihet.
För helvete, Thunderbolt…
Bingo.
Vad har vi här?
Det här är inget hundkadaver.
Herregud!
Tack, Thunderbolt!
Överraskning.
Hur…?
Richard litade inte på banker, raring.
Och jag visste att du bluffade, så jag följde efter dig.
Då kommer du precis lagom.
Mycket punktligt.
Vad sägs om hälften var? Det tycker jag vore rimligt.
Jag kan nöja mig med att bara ta min hittelön
eller min gräva-i-flera-timmar-lön och knata härifrån.
Eller vad sägs om att jag skjuter dig…
…i ansiktet?
Men…
Okej då.
Jag skulle väl kunna nöja mig…
…med noll procent. Det kan jag stå ut med.
Ta dem, bara.
Där är de.
Det är alltid bra att ha en råtta som kan nosa fram osten.
Backa. Det här är min egendom.
Tror du, ja.
Fick du slut på fnask, hallicken?
Jätteroligt… Fick du den där pistolen i ett flingpaket?
-Behövde du hämta de stora pojkarna? -Just det.
-Vad sägs om ett hål i jackan? -Försök, du.
Herregud…
Herregud!
Det där var jag inte beredd på.
Ja, men då så…
Quinn!
Tack och lov att du lever!
Du verkar lyckas betala av din skuld till slut.
Då är vi alltså kvitt?
Ja.
Räck mig handen, tack.
Ska jag räcka dig handen? Här har du den.
Pundarjävel.
Aj, det där gjorde ont.
Haha, jättekul…
Öppna locket nu, Quinn.
Quinn!
Quinn?
Quinn! Det är inte roligt.
Öppna! Öppna!
Nåt år eller två gör nog susen.
Snälla, hjälp! Hjälp mig!
Hjälp! Snälla, hjälp mig!
Hjälp!
Låt höra på din storartade plan.
-Jag kan ta bort Bens marigold. -Det går inte.
Jag har gjort det förut.
-Jag gissar att det inte var riskfritt. -Det fanns vissa utmaningar.
Varför då göra om det?
-För att han är min bror. -En betydelselös koppling.
-Du har fel. -Jaså?
Du har aldrig förstått vad det innebär att vara en familj.
Gudskelov för det!
-Ni barn gnabbas ju konstant. -Ja.
Vi driver varandra till vansinne. Därför flyttade jag långt bort från dem.
Men när det skiter sig, vilket det ofelbart gör,
ställer de upp för mig.
Ännu ett bevis på att människan är en underlägsen art.
-Om du anser det, tycker jag synd om dig. -Jag betackar mig för din medömkan.
Trots era krafter är jag överlägsen er på alla sätt.
Kanske det.
Men du är också ett praktarsle på alla tidslinjer.
Där skulle vi av.
…expressen.
Skit också.
Undertexter: Karl Hårding