Do toho, holka.
Strážci.
Už jsme blízko k návratu do našich pravých životů.
Jo!
Už nebudeme muset žít jen ve vzpomínkách na jiné místo
nebo na jiný čas.
- Jo! - Jo! Správně!
Nevěřící se pokusí prorazit naše řady
a zabránit očistě.
To nesmíme dopustit!
Jo!
Takže teď je potřeba ostražitost!
Teď jsou potřeba oběti!
Protože my jsme jediní, kdo mají koule to dotáhnout do konce!
Jste s námi?
Jo!
- Jste s námi? - Jo!
Pohyb!
Jaké máme instrukce, pokud najdeme cíl?
Nikdo nevystřelí bez mého rozkazu. Jasné?
Ano, pane.
I když se mi to příčí, zkusíme to po tvém.
Jak chceš postupovat?
Promluvíme s Jean a Genem.
S těmi blázny? Podle mě je to ztráta času.
Třeba by se s nima dalo jednat nebo tím přinejmenším získáme čas,
abysme Bena s Jennifer dostali ven, než se stanou očistou.
Dobrá.
KYKYRÝ JINDE NENAJDETE
Dali jsme jim fakt zabrat, co?
- Jo. Jako za starejch časů, viď? - Líp než za starejch časů.
Rozdali jsme si to se CIA a vyhráli jsme.
Jo.
Stydím se, že jsem tam vůbec chtěl dělat.
Procházel jsem svým životem jako náměsíčnej.
Přitom mám za ženu tu nejrajcovnější, nejchytřejší,
nejšílenější holku na celý planetě.
Jo.
A já jsem stárnoucí striptér, co žije sám v domě před demolicí.
Hele, počkat.
Když jsem tam blbnul, kdo odhalil spiknutí?
- Měl jsem kliku. - Kliku?
Ani Pětka to nezvládnul, a to tam dělal celý roky.
Ty ses fakt předvedl.
A to už ti nikdo neodpáře.
Papi je doma!
Pojďte ke mně!
Ahoj!
- Zdravím. - Dobrej.
Byli jste hodní? Hrozně se mi stýskalo.
Koukejte, co vám nesu. Boty dolů.
- Co? Aha. - Sundej si boty.
Hele… Je to trošku od krve, ale to nic.
Jo, to zíráte, co?
Kde je Lila?
Kdo ví? Stejně jako ty nám nic neříká.
- Nevrátila se? - Ne.
A co tam tak stojíte? Pojďte, určitě máte hlad.
Jo, to teda máme, že jo?
Mohl bych si prosím půjčit něco na sebe?
Ale jistě.
Vemte si něco ze skříně bratrance Ronnieho.
Z mojí?
Nechci, aby mi těma opičíma nohama zasmradil kalhoty.
Že ti nakopu zadek? Padej!
Pojďte. Pojďte se mnou.
Co chcete?
Toho chlapce. A jeho přítelkyni.
Klidně.
Běžte si pro ně.
Ale nejdřív budete potřebovat povolení od všech, co tu jsou.
No, nemusí to být jednomyslné, Gene.
Můžeme přistoupit na většinové rozhodnutí, ať jsme fér.
Byla to ztráta času.
- Měli bychom je postřílet. - Tím mi nepomáháš.
- Typické. - Co prosím?
Každé slovo z tvé pusy je dokonalá perla, že?
Nesmí se to zpochybňovat, protože všechno víš nejlíp. Mužský pohled.
Vždyť jsem muž.
A vy také.
Co kdybyste radši odkvačili tam, odkud jste přišli?
Ani tě nenapadne zvážit názor někoho jiného nebo respektovat jeho přání.
- O čem to blábolíte? - Můžeme se vrátit k mýmu bratrovi?
My ho nevydáme.
A nikdy neposloucháš!
Ale teď už mám tvou pozornost.
Odteď budeš dělat věci po mém.
To bylo divný.
Pro jednou se zcela shodneme, chlapče.
Takže, máš i plán B?
Co to mělo bejt?
Neúspěšný pokus zmařit naše plány.
Ne, to ses jenom choval jako naprostej magor.
Přeháníš to.
Vážně?
Evidentně toho chlapa znáš, Gene.
- Odkud? - Na tom nesejde.
To teda sejde!
Nemluv tak nahlas.
A co je to za úděsnou písničku, co si furt pískáš, Gene?
Vždyť ji ani nemáš rád.
Něco se změnilo.
Dostali tě, že jo?
Nevěřící.
Ticho, Jean.
Takhle se mnou nemluv, Gene Thibedeau.
Já tě k tomuhle přivedla.
Znepokojuješ naše stoupence.
To já ti ukázala pravdu!
Jo!
- O očistě. - Ano.
Beze mě by to byl jenom usmrkanej mamánek…
Snažil by se dopsat dizertaci.
Co jsi zač?
Vy jste ji zabil.
Skvělý postřeh, Beo.
Proč jste to udělal?
Jean nás zradila!
Vždyť je to vaše žena.
Bohužel už ne.
Očista je důležitější než láska, moji bližní.
Je důležitější než my všichni!
Ona to hnutí založila.
- Jo. - Má pravdu.
Něco začít a mít kuráž to dotáhnout do konce není to samé, Beo.
Nehledě na následky.
Jean vyměkla!
Začíná tady ještě někdo trochu měknout?
Dobře.
Tak zpátky na místa.
Asi bys ho měl trošku nabrousit.
Všechno vypadá normálně.
Možná tu očistu vyřešili i bez nás.
Není ti nic?
Už sedm let jsem svoje děti neviděla, Pětko. Mám strach.
Čeho se bojíš?
Že už mě nebudou mít rády jako dřív.
Hele, pro ně to bylo jenom pár hodin.
Nic se nezměnilo.
Slibuješ?
Jo. Slibuju.
Jste zpátky.
Jo, jsme.
Bezva. Už jsem se začínal bát.
Co je?
Ani nevím.
Chybělas mi.
Vážně?
Jo! Proč by ne?
Jenom si nevzpomínám, kdy jsi mi to řekl naposledy.
No jo.
Promiň.
To se změní.
Hodně se toho teď změní.
Máma je doma!
Už mě můžeš pustit, mami.
Ještě chvilku.
Ale mačkáš mi obličej.
Proč brečíš?
Mám hroznou radost, že tě vidím.
Jsi v pohodě?
Jo.
Pojď ke mně.
Tady to krásně voní. Čau, jak se vede?
Hej, boty.
Pardon.
- Počkat, co ta hlína? - No jo.
Allison a Clairinka mě musely vykopat z hrobu jednoho mrtvýho chrta.
Nemáte hlad?
Bože, já bych sežral i vola.
- Čau, rodinko. - Je to na dlouho.
Čau.
Umírám hlady. Nenašel by se nějakej sendvič?
Moc ráda tě vidím.
Já tebe taky.
Bože.
- Panebože. - Boty.
Ahoj.
No dobře.
Cinco, jdeš taky?
- Hned po tobě. - Tak boty dolů.
Tým je na místě. Jsme připraveni střílet.
Brzdi, Rambo. Půjdu dovnitř.
Neblázni.
I s tvými schopnostmi tě ta horda extrémistů přemůže.
Už jich je o jednoho míň.
- Kdo ubyl? - Jean.
S G?
S J.
- Manžel ji vykuchal jako pstruha. - Co?
Někteří lidé se pro manželství nehodí.
Vidíš?
Dal jsem ti příležitost to vyřešit. Selhal jsi.
Teď to uděláme po mém.
Gene měl pravdu. Vždycky si myslíš, že všechno víš nejlíp.
- Když uvidíte Bena, palte. - Co? Ne!
Co prosím?
Cestou jsem ti zachránil život. Dlužíš mi šanci s ním promluvit.
Máš 15 minut. Ale nechápu, jak hodláš projít přes ten dav.
Potřebuju si půjčit klíč na pneumatiky a fixu.
Bacha.
Hej. Ne!
- Hej, co seš sakra zač, vole? - Ne, počkat!
Jdeš pozdě.
Rozbilo se mi auto, takže jdu několik kiláků pěšky.
Ta zbraň není nic moc.
Tak narychlo jsem lepší nesehnal.
Můžu se přidat?
Jo.
Můžeš být tady s náma u zadního vchodu. Nikdo nesmí dovnitř.
Najdi si místo.
Ale nejdřív se musím vychcat. Nemohl bych si odskočit vevnitř?
„Odskočit vevnitř.“
Ne. Jean a Gene říkali, že tam nikdo nesmí.
Najdi si nějakej kýbl.
Jo, jasně. V pohodě.
Zajdu si do uličky.
Říkal jsem, že tam nikdo nesmí, ty sráči!
Bene!
Bene, jsi tady?
Bene.
Viktore.
Co ty tady?
Musíš jít se mnou.
Já Jennifer neopustím.
Pomůžu vám, jo? Oběma. Ale musíš mě poslouchat.
My tě nepotřebujeme!
Promiň. Nechtěl jsem na tebe křičet.
Co se to se mnou děje?
Neozval se někomu Viktor?
Možná našel Bena a Jennifer.
Určitě by zavolal a nechal vzkaz.
Takže jsme to všichni podělali? Bože, jsme to ale ubožáci.
No, ne tak docela.
Jo.
Zástupce ředitele Ribbons je strážce.
Spolu s dalšíma agentama v CIA.
Je to tvůj šéf, Pětko.
Jo.
Ukázalo se, že ta skupina Genea a Jean je větší, než jsme mysleli.
Musíme Bena a Jennifer najít dřív a zastavit očistu.
Jo, ale nejdřív je musíme najít.
No jasně. Můžou být kdekoli.
Musíme je najít.
Co je s tebou?
Celou dobu mlčíš, Pětko. To se jen tak nestává.
Říká se tomu myšlení, Luthere. Zkus to někdy.
- Hej! - Tos nemusel.
- Sklapni. - Já myslím. Myslím si, že seš vůl.
Dědula si nezdřímnul.
- Nemůžeme to nechat na jindy? - Ne, vyříkáme si to teď.
Všichni jsme selhali. Nemáme co dělat.
Pětko, bude to dobrý.
To teda nebude.
Hele, takhle s mojí ženou nemluv. Tady ne. A ne na Vánoce.
Uděláš s tím něco, ty píčusi?
- Hej! - Bacha na jazyk.
Jo. Nakopu ti p-r-d-e-l, hochu.
No vida, zvládl jsi první třídu.
Oba toho nechte, jasný?
Co to je?
Co jako?
To, co máš na zápěstí. Vždyť náramky nesnášíš.
- To není pravda. - Ale je.
Jeden jsem ti dal na Valentýna a tys ho vyměnila za vysavač. Co…
Dal jsi jí ho ty?
Odpověz, Pětko.
Vyrobil jsem ho.
Pro ni?
Pro tebe teda určitě ne.
Mezi váma dvěma něco je?
- Diego. - Do prdele!
Ty vole.
- Do prdele! - Cože?
Tak to jsem nečekal.
Do prdele. Měl jsem pravdu!
Ten čtenářskej klub. Celou tu dobu.
Věděl jsem, že mě podvádíš s…
Nepodváděla jsem tě.
Aspoň… ne tehdy, když sis to myslel.
- Neměli bysme odejít? Půjdeme. - Nikam nejdeme.
Tys mi z-k-l-á-t-i-l ženu?
„Sklátit“ se píše s-k-l-á-t-i-t.
Tak hele, musíš si mě vyslechnout, jo? Bude to znít divně, ale poslouchej.
Pětka a já
jsme se ztratili v metru.
Není to běžný metro. Je to brána do alternativních os ve stejným čase.
Myslíš, že ti to zbaštím?
Hele, říká ti pravdu, jasný?
Zabloudili jsme. Nemohli jsme najít cestu zpátky.
Hledali jsme ji sedm let, Diego.
Přecházeli jsme z jedný osy do druhý. Netušili jsme, co tam najdeme.
Zažili jsme
pronásledování, útoky, střelbu.
Nepřestala jsem hledat cestu domů.
Ale zmohlo mě to a musela jsem přestat utíkat.
A tehdy k tomu došlo.
Miluješ ho?
Diego, to teď ne…
Miluješ ho?
Dospěláci pitomý, koukněte na telku.
Není to strejda Ben?
…je bývalý trestanec Ben Hargreeves.
Hele!
…odsouzen za podvod s kryptoměnami
a odpykal si čtyři roky ve federální věznici Avalon.
Musíme vyrazit.
Jo.
Momentálně není jasné, co s ním mají tito ozbrojenci společného.
Policie se zatím nedokázala dostat dost blízko, aby navázala kontakt,
a nemáme žádné informace o tom, jestli má Hargreeves rukojmí.
Ta očista vás oba proměňuje.
Na co?
To přesně nevím,
ale vím, že když tady s ní zůstaneš, už to bude jenom horší.
Já ji neopustím, Viktore.
To volá táta.
Nesahej na to!
Prosím!
Nech mě to zvednout, prosím. Získáme tím víc času.
Víc času? Víc času k čemu?
Chce tě zabít.
Ten chlap je fakt otec roku.
Bene, poslouchej.
Když se mnou nevyjdeš ven,
tak ti zaručuju,
že táta a jeho zásahová jednotka sem vtrhnou
a zabijou tebe
i Jennifer.
A to já nechci.
Mám strach, Viktore.
Já taky.
Nechci zpátky.
Ne!
Zatraceně! Zvedni to, hochu.
To nevypadá dobře.
Dělej, zacouvej do tý uličky, ať nás nevidí.
- Co blbneš? - Máš couvat, blbče!
- Co děláš? - Snažím se.
Co?
Dělej, ty herko.
Sakra!
- Co to vyvádíš? - Brzdi!
Snažím se!
- Nejde to! - Diego!
No tak, všechny nás zabiješ!
Teď by se fakt hodilo, aby někdo něco udělal!
Do prdele!
Sakra!
Bože.
Nazdárek.
Prokristapána, zastřelte je.
Honem!
Ne!
Hej! Nedávno jsem sem dával nový!
Možná jsi neměl škudlit zrovna na brzdách.
Je fakt, že nový keramický destičky na tak starý auto se nevyplatí.
Přestaňte kecat a začněte dělat!
A co jako? Je jich moc!
- Zkus to svý hopsnutí a vem nás dovnitř. - To už nefunguje.
Musíš to zkusit.
Nemůžu, jasný?
- Zdvojím tvou schopnost. Uděláme to oba. - S ním teda ne.
Ty přece víš, že skončíme v metru.
Na minulost nemysli.
Jestli chcete něco dělat, tak teď.
- Jo! - Rodina tě potřebuje.
Já tě potřebuju.
Jako fakt?
No ty vole.
- Co to je? - Co?
Bože, to je asi Ben.
- Zůstaňte tam! - Jsi zraněnej, pojď sem.
Ne, jsem v pohodě. Ale nesahejte na Bena!
To je Jennifer?
Nechte ho být!
Bene, prosím tě.
Dovol mi ti pomoct.
Běž pryč.
Nedokážu to ovládat.
Nechci ti ublížit.
Tady sniperský tým 1.
Vidím cíl.
Co to dělá?
Vytahuje z něj durango.
Viktore, pusť ho!
Můžu ho zachránit!
Dochází nám čas, pane.
Střílejte.
Cíl zneškodněn.
Nastalo to.
Nastalo to!
- Co to sakra bylo? - Očista. Už je tady.
Nebojte se!
Panebože!
Bene.
Sakra! Musíme to odlákat od Viktora.
- Nezraníme to? - To je fuk.
- Možná v tom ještě žijou. - Co?
Najdeme si krytí.
- Sakra! - Allison, čekej.
Hej! Tady!
No tak! Jo!
Jo, dělej! Pojď na ranní striptýz, bejby!
Co to vyvádíš, chlapáku? Co to děláš?
Rozpoutávám bitku. No tak, ksichte. Dělej!
Klausi!
- Hej! - Umím lítat. To je bolest.
- Kámo, jak ti je? - Jsem v pohodě.
- Tak pojď. - Jsem v pohodě.
No do prdele!
Tak to nevyšlo.
- Oční lasery? - Jo.
Miř na ty nádrže.
Ono se to mělo zvětšit?
Už jsem tady.
Padej, děcko.
Málem jsme tam umřeli.
Drž se od mý ženy dál!
Už mám tý hovadiny tak akorát.
Je fakt velká a děsivá.
Tak jo.
Allison!
Co to děláš?
Teď to zkusím já.
Allison!
- Na co čekáš? - To je Ben.
Teď už ne.
Allison, pozor!
Ne!
Panebože!
Dělej, musíme vstát!
No tak!
Tak jo. To by stačilo.
Troufej si na sobě rovný, ty obří sračko.
Pomůžete mi? Mám ruku zaseklou v jeho zadku.
- Jdeme na to? - Jo.
Nefunguje to!
Přestane to někdy růst?
Přestaňte se rvát, když nám hrozí smrt!
- Zabiju ho, sakra. - Je konec, Pětko.
Sakra.
Allison.
Allison!
Jsi v pohodě?
Dýchá ještě?
Jen taktak.
Tady je.
Žije? Allison?
No ty vole.
Co zas?
Musíme vypadnout a zjistit, jak tu věc zabít.
Jo.
- Jdeme. - Jdeme.
Tak jo, pojď.
Tak vstávej.
Pohyb, seržante.
Je čas na evakuaci, pane.
Právě naopak. Je čas přiznat si nevyhnutelné.
Sbohem, Gary. Děkuji za vaše služby.
Jedeme!
Proč jsem s tím výstřelem otálel?
Protože jsi možná přece jen dobrý člověk.
Vy ubohý, pomatený fanatiku.
Tušíte vůbec, co jste způsobil?
Jo.
Konec světa.
Střílejte!
A to je dobře, má lásko.
Co jste zač?
Abigail.
Udělalas to ty?
Nedal jsi mi na vybranou.
Ale proč?
Smrt byla mým pokáním za to, že jsem vytvořila něco tak smrtícího.
Tahle očista…
Copak nestačilo, že jsme viděli zkázu našeho světa?
Proč jsi to vypustil i na tenhle?
Protože jsem bez tebe byl strašně osamělý.
Já tě o návrat do života nežádala.
Udělal jsem to z lásky.
Ne, Reginalde.
Vedla tě pýcha.
Následky tvých činů daleko přesáhly cokoli, co sis dokázal představit.
A bylo mou povinností to napravit.
Takže to ty jsi mařila všechny mé plány,
jak Bena a Jennifer udržet od sebe.
Zmýlil jsem se.
A tys to napravila.
Výborně, má lásko.
Výborně.
Hej, počkej!
BISTRO U MAXE
Prosím.
Dnešní speciality…
Hej, ty. Tady.
Mohl by někdo odnýst opilýho Pětku?
Co je to za místo?
Benzínka. Co asi? Bistro.
Káva.
A dva sendviče s pastrami.
Bon appétit.
Nějak šetřili kyselým zelím.
Mají to na lístku, furt mu to říkám, ale neposlouchá.
Pardon.
Ty za to nemůžeš.
Teoreticky jo.
To ti chutnat nebude.
Hádám, že to metro už jsi pochopil.
Různé verze jedné chvíle?
Správně.
Divil by ses, jak dlouho to některým Pětkám trvalo.
Jsme tvoje verze z jiných časových os.
Většina z nás už se nesnaží ten problém vyřešit.
Jakej problém?
Tu roztříštěnou časovou osu. Má být jenom jedna.
Já to nechápu.
Rozhlídni se, Pětko. Přijde ti tohle v pořádku?
Ne, ale…
Měl Einstein na mysli tohle, když řešil relativitu?
Kdepak. Z toho by mu praskla kebule.
No dobře. A co tu původní časovou osu roztříštilo?
Ne co, ale kdo.
Zkus hádat, máš tři pokusy.
To my!
Proč všechno kazíš, bůčkovej Pětko?
Proč?
Tím myslel naši rodinu? Moje sourozence?
Ty tupouny, jo.
S nima se znám, jo.
Jedna dokonalá časová osa, a jakmile začneme existovat, bum!
Roztříštila se na nekonečný množství alternativních os
v nekonečný časový smyčce, ve který chceme zachránit svět…
Kolikrát že to bylo?
Sto čtyřicet pět tisíc čtyři sta dvanáctkrát.
To je dost.
Tenhle je jako Rain Man. Miluje počty.
Jo a mrkni na ty obrazy.
Všechny možný způsoby, jakými jsme odbouchli svoje vesmíry.
Zasloužíme metál za vytrvalost, no ne?
Musíme to napravit.
Věř mi, že jsme se snažili. Proto jeden z nás založil Komisi.
Chtěl ty roztříštěný osy odstranit a vrátit se do tý pravý.
Ale to nikdy nevyjde, protože…
Tím problémem je naše rodina.
Znova a znova budeme svět ničit nebo zachraňovat. Donekonečna.
Bingo.
Pardon, musím zpátky za rodinou, aby se to nikdy nestalo.
Tak to hodně štěstí.
Ten sendvič s sebou asi nechceš?
Díky bohu. Ahoj.
Mami!
Nic mi není. Jdi za dětma.
- Ne, neopustím tě. - Prosím tě.
Pojď, jdeme.
Claire? Postaráme se o ni.
Ale vy všichni tady prostě zůstaňte, jo?
Vteřinku.
Tak jo, na gauč.
Jak máme porazit něco, co se po každým našem útoku
akorát zvětší a nabere to sílu?
To nejde.
Je jen otázkou času, než všechno pohltí.
Takže zase konec světa, jo?
Hele, skvělý načasování.
Ahoj.
- Pětko. - Pětko.
Co že ses vrátil, kámo? Tady je to docela bída.
Neměl jsem to v plánu, to teda ne.
Ale naštěstí jsem si dlouze popovídal sám se sebou, což mi otevřelo oči.
Co?
To kvůli nám se to děje.
Mohl bys to rozvýst?
Marigold, který nakazil naše matky a způsobil, že jsme se narodili,
měl nečekaný vedlejší účinek.
Roztříštil časovou osu
a rozštěpil ji na nekonečný množství alternativních časových os.
Ty časový osy se prolínají. Proto strážci nacházeli ty artefakty.
Ty vole. Gene a Jean měli pravdu. Jejich sny o jiných osách byly skutečný.
Takže se musíme vrátit do původní osy,
než vznikly ty ostatní.
Jsem tady jedinej, kdo je fakt zmatenej?
Ne.
To se mi Ben snažil ukázat.
Jak s tím souvisí Ben?
Když jsem se v tom obchoďáku snažil vytáhnout z něj durango, měl jsem vizi.
Asi se mi snažil ukázat původní časovou osu.
Snažil se tě zabít.
Ale neudělal to. Odstrčil mě, aby mě zachránil.
Asi se mi snažil něco říct. Že ta očista není něco špatnýho.
Takže chceš říct, že ta věc, co úplně všechno ničí, je dobrá?
Asi jo.
Marigold v našich tělech se musí spojit s durangem v očistě.
Měly by se navzájem vyrušit.
No dobře, ale co bude s náma?
Přestaneme existovat.
Starej Klaus by proti menšímu harakiri asi nic neměl,
ale mě už sebevražda fakt neláká, takže se mnou nepočítejte.
Ona by to nebyla sebevražda. Bylo by to ještě horší.
Vymaže nás to z historie.
A co ty ostatní časový osy?
Jako by nikdy neexistovaly. Jako my.
Nikdo si to nebude pamatovat. A nás taky ne.
Ještě někomu se ten plán nelíbí?
Když přestaneme existovat, co bude s našima rodinama?
Nevím jistě.
Počkat, to ne. Nelíbí se mi, kam to směřuje, Pětko.
No tak, Pětko. Musí to jít i jinak.
Nejde.
Hele, opatrně, jo?
Lilo, co kdybys vzala rodinu do toho vašeho šílenýho metra?
Zachráníš je.
A sebe.
To nemůže.
S tebou nemluvím, Pětko.
Je potřeba zničit všechen marigold, Diego.
Když tady Lila při očistě nebude, začne to nanovo.
Naštěstí je to rozhodnutí na ní, no ne?
Jo.
Já zůstanu s mámou.
Clairinko.
- Ne. - Zůstanu, mami.
Ne. Musíš jít s Lilou, jo?
Ne. Radši s tebou umřu, než abych si tě nepamatovala.
Ne.
Claire.
Potřebuju, abys žila, víš?
Potřebuju, abys žila a prožila
všechny ty úžasný věci, co tenhle svět nabízí.
- Zapomenu tě, mami. - Ne.
To nevíme.
Jo? To nevíme. Ale vím, že musíš jít s Lilou.
Ne, to nemůžu.
Poslechni mámu, Clairinko. Mně se to vždycky osvědčilo.
Podívej se na mě.
Vždycky budu tvojí součástí.
Vždycky.
I kdybys na mě zapomněla.
Vždycky budeš moje nádherná a chytrá holčička.
Víš?
Pojď ke mně. Mám tě rád.
Já tebe taky.
- Tak jo. - Už musíš jít.
Ne.
Broučku, musíš jít.
Pojďme. Přiveď ostatní.
Lilo, počkej.
Hele, nechci být za debila,
ale jestli má pravdu, tak bys chodit neměla.
Má pravdu. Nemůžeš.
- Tak sledujte. - Lilo.
Tak jo, pojďte.
Postavte se ke mně, jo?
Lilo, nedělej to.
Držte se mě.
Tak šup, pohyb.
Hej, ty můžeš počkat tady. Jo.
Dobrý.
Zlatíčko. Jo?
Kam to jdeme?
Povím vám to, až tam budeme.
Kam to jdeme?
Do bezpečí, andílku. Dobře?
Lilo.
Co tady dělá?
Ať zůstanou pohromadě, jo?
- Nechtěj mě zastavit. - Lilo, prosím tě.
Nemůžu je tu nechat. Co když to nezvládnou?
Tak to nezvládnou.
Když půjdeš s nimi, tak to celý začne nanovo.
Skončí to, jen když zmizí všechen marigold v nás.
To přece nevíš.
Ale jo, vím.
A ty taky.
Musíš je nechat jít.
Lilo, metro už je tady. Co máme dělat?
Promiň.
Tak honem, honem. Na co čekáte?
Šup, šup.
Mami!
Ne, Lilo!
Lilo!
- Lilo! - Maminko!
To nic, zlatíčko.
Brzo se uvidíme, jo?
Lilo!
Každý večer Gracie čtěte, jo?
Mami!
A ať se dvojčata neperou!
Bude to dobrý.
- Za tohle tě nenávidím. - Já vím.
Nenávidím tě. Nenávidím tě za to.
Takže…
co teď?
Asi prostě počkáme.
Promiňte, kdybych věděl, že tady umřeme, tak bych uklidil.
Aspoň máš vypraný prádlo.
Vlastně nemám.
Vypadá to naštvaně.
Podle čeho soudíš?
Co děti?
Jo, jsou v bezpečí.
Claire taky.
Myslíš, že budou v pořádku?
Jo.
Moje rodina se o ně postará.
Nikdy nebude sama.
Takže…
do toho půjdeme?
Tak jo, pohyb.
Pojďme.
Honem.
Bože, ty okna jsem měl fakt rád.
- Tak jo. - Teď už je to stejně fuk.
Možná bysme si měli jeden po druhým třeba…
říct naše nejmilejší společný zážitky.
Co?
Ble.
- Radši ne. - Blbej nápad.
- Jo, hroznej. - Fakt hroznej.
No jo, pardon.
No dobře. A co teda budeme dělat?
Asi se prostě aktivujeme.
Máš na to dost síly?
Jo.
Asi jo.
Mám pocit…
Dobrý.
A co teď?
Teď budeme čekat.
Mrzí mě, žes kvůli tomu odjel z Kanady.
Mě ne.
Patřím sem.
Ke svojí rodině.
Mělas pravdu.
Nech toho.
Chápu tě.
Konečně tě chápu.
Nechtěla jsem ti ublížit.
Já vím.
Pětko?
Nebraňte se tomu. Nechte se pohltit. Poddejte se tomu.
Štípe to.
Jo.
Přesně. Že jo, kámo?
Drž se, jo?
Už je skoro po všem.
Díky, že jste mě přijali do tý svý podivný rodiny.
Bože, bude se mi po vás stýskat.
Já jsem rád, že jsme nakonec všichni spolu.
Už žádnej ranní striptýz.
Třeba se ještě uvidíme.
To by bylo fajn.
Jenom bych chtěl říct,
že vás mám fakt rád.
Ale všichni jste kreténi.
Naser si.
AHOJ SBOHEM
Ve dvanáct hodin osmého dne v srpnu 2024
se nestalo vůbec nic neobvyklého.
Dalo by se říct, že to byl den jako každý jiný.
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich