‫לכי על זה, מותק.‬
‫- אקדמיית המטרייה -‬
‫שומרים.‬
‫אנחנו מתקרבים לרגע בו ישובו‬
‫החיים שהיו לנו.‬
‫כן.‬
‫לא נצטרך לחיות עוד בזיכרונות‬
‫של מקום או זמן אחרים.‬
‫כן!‬ ‫-כן! נכון!‬
‫הכופרים ינסו לפרוץ את שורותינו‬
‫ולעצור את הטיהור.‬
‫אסור לנו לתת לזה לקרות!‬
‫כן.‬
‫אז כעת עלינו להיות דרוכים.‬
‫כעת עלינו להקריב קורבנות.‬
‫כי, קיבינימאט, אנחנו המניאקים היחידים‬ ‫שיש להם מספיק אומץ לבצע את זה!‬
‫אתם איתנו?‬
‫כן!‬
‫אתם איתנו?‬ ‫-כן!‬
‫קדימה!‬
‫אם נמצא את המטרה, מה ההוראות שלך?‬
‫אף אחד לא יורה שלא בפקודתי. זה ברור?‬
‫כן, אדוני.‬
‫בניגוד לשיקול דעתי,‬
‫ננסה את זה בדרך שלך.‬
‫איך ברצונך להמשיך?‬
‫אני חושב שכדאי שנדבר עם ג'ין וג'ין.‬
‫המשוגעים האלה?‬ ‫בזבוז זמן, אם אתה שואל אותי.‬
‫אולי אפשר לנהל איתם משא ומתן,‬
‫ולכל הפחות, זה ייתן לנו קצת זמן‬
‫להוציא משם את בן ואת ג'ניפר‬ ‫לפני שהם הופכים לטיהור.‬
‫בסדר גמור.‬
‫- יש רק צ'יקדו אחד -‬
‫בחיי, קרענו להם שם את הצורה, נכון?‬
‫כן, בדיוק כמו פעם, מה?‬
‫בחיי, יותר טוב מפעם.‬
‫אחי, עמדנו מול ה-CIA, וניצחנו, ידידי.‬
‫כן.‬
‫אני כל כך מתבייש שאי פעם רציתי לעבוד שם.‬
‫זה כאילו שהלכתי מתוך שינה לאורך חיי.‬
‫בינתיים, אני נשוי לבחורה הכי חתיכה, חכמה…‬
‫והכי פסיכית בעולם.‬
‫כן.‬
‫ואני חשפן מזדקן‬ ‫שחי לבד במבנה מיועד להריסה.‬
‫וואו. היי.‬
‫כשאני שיחקתי אותה סוכן חשאי,‬ ‫מי גילה מזימה בינלאומית?‬
‫היה לי מזל.‬ ‫-מזל?‬
‫אפילו חמש לא הצליח לעשות את זה,‬ ‫והוא עובד שם כבר שנים.‬
‫אתה ניצחת בגדול,‬
‫ואף אחד לא יכול לקחת את זה ממך.‬
‫אבא'לה בבית!‬
‫בואו הנה!‬
‫היי!‬
‫מותק. שלום.‬
‫התנהגתם יפה? התגעגעתי אליכם מאוד.‬
‫היי, תראו מה הבאתי לכם.‬ ‫תחלוץ נעליים.‬
‫מה?‬ ‫-תחלוץ נעליים.‬
‫תראו… יש שם קצת דם. אל תשימו לב לזה.‬
‫כן, תראו מה זה, נכון?‬
‫היי, איפה ליילה?‬
‫מי יודע? כמוך, היא לא מספרת לנו כלום.‬
‫היא לא חזרה?‬ ‫-לא.‬
‫למה אתם עומדים שם? בואו. אתם בטח רעבים.‬
‫כן. אנחנו גוועים ברעב, נכון?‬
‫אפשר בבקשה לשאול קצת בגדים?‬
‫כמובן.‬
‫אתה יכול לקחת מהארון של בן הדוד רוני.‬
‫מהארון שלי?‬
‫אני לא רוצה את רגלי קוף‬ ‫המסריחות האלה במכנסיים שלי!‬
‫אני אקרע אותך! עוף מפה!‬
‫בוא. בוא איתי.‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫את הנער… ואת החברה שלו.‬
‫אין בעיה.‬
‫לכו תיקחו אותם,‬
‫אבל קודם אתם צריכים לקבל רשות‬ ‫מכל גבר ואישה שנמצאים פה.‬
‫טוב, זה לא חייב להיות פה אחד, ג'ין.‬
‫אפשר להסכים לרוב פשוט,‬ ‫רק בשביל הספורטיביות.‬
‫זה היה בזבוז זמן.‬
‫אנחנו צריכים לירות פה בכולם.‬ ‫-אתה לא עוזר.‬
‫כמה טיפוסי.‬ ‫-סליחה?‬
‫כל מילה שיוצאת לך מהפה‬ ‫היא פנינה קטנה ומושלמת, נכון?‬
‫אין לפקפק בך,‬ ‫כי אתה חושב שאתה יודע הכי טוב.‬
‫כזאת פרספקטיבה גברית.‬
‫אני באמת גבר.‬
‫וגם אתה.‬
‫למה שלא תלכו לכם חזרה למקום ממנו באתם?‬
‫שלא לדבר על לשקול דעה של מישהו אחר‬
‫או לכבד את רצונו.‬
‫על מה אתה מקשקש?‬ ‫-אפשר בבקשה לחזור לאחי?‬
‫אנחנו לא מוסרים אותו.‬
‫ואתה אף פעם לא מקשיב!‬
‫אבל עכשיו תפסתי את תשומת לבך.‬
‫מעכשיו אתה תעשה דברים בדרך שלי.‬
‫זה היה מוזר.‬
‫לשם שינוי, נערי, אנחנו מסכימים לחלוטין.‬
‫אז,‬
‫יש לך תוכנית חלופית?‬
‫מה זה היה, לכל הרוחות?‬
‫זה היה ניסיון לא מוצלח לסכל את תוכניותינו.‬
‫לא. אתה התנהגת שם כמו חתיכת מטורף.‬
‫את מגזימה.‬
‫באמת?‬
‫אין ספק שאתה מכיר את האיש הזה, ג'ין.‬
‫איך?‬ ‫-זה לא משנה.‬
‫ועוד איך שזה משנה!‬
‫אל תצעקי.‬
‫ומה זה השיר הנורא הזה‬ ‫שאתה שורק כל הזמן, ג'ין?‬
‫אתה בכלל לא אוהב את השיר הזה.‬
‫משהו השתנה.‬
‫הם הגיעו אליך, נכון?‬
‫הכופרים.‬
‫תפסיקי לדבר, ג'ין.‬
‫אל תדבר אליי ככה, ג'ין טיבודו.‬
‫אני הכנסתי אותך לעבודה הזאת.‬
‫את מדאיגה את החסידים שלנו.‬
‫אני לימדתי אותך את האמת…‬
‫כן.‬
‫לגבי הטיהור.‬ ‫-נכון!‬
‫בלעדיי, הוא היה סתם ילדון בכיין ומפונק…‬
‫שמנסה לסיים את התזה שלו.‬
‫מי אתה?‬
‫הרגת אותה.‬
‫יכולת הבחנה מעולה, בי.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫ג'ין בגדה בנו!‬
‫אבל היא אשתך.‬
‫למרבה הצער, לא עוד.‬
‫הטיהור גדול יותר מאהבה, בני ארצי.‬
‫הוא גדול יותר מכולנו!‬
‫היא הקימה את התנועה.‬
‫כן.‬ ‫-נכון, כן.‬
‫יש הבדל בין להתחיל משהו‬
‫ושיהיה לך את האומץ‬ ‫להגיע עם זה עד הסוף, בי…‬
‫בכל מחיר.‬
‫ג'ין חטפה רגליים קרות.‬
‫לעוד מישהו יש תחושה קרירה בכפות הרגליים?‬
‫יופי.‬
‫תחזרו לעמדות שלכם.‬
‫אולי כדאי שתשחיז אותה קצת.‬
‫הכול נראה רגיל.‬
‫יכול להיות שהם פתרו את הטיהור בלעדינו.‬
‫את בסדר?‬
‫עברו שבע שנים מאז שראיתי‬ ‫את הילדים שלי, חמש. אני מפחדת.‬
‫ממה את מפחדת?‬
‫שהם לא יאהבו אותי כמו קודם.‬
‫היי. מבחינתם עברו רק כמה שעות.‬
‫כלום לא השתנה.‬
‫אתה מבטיח?‬
‫כן. מבטיח.‬
‫חזרתם!‬
‫כן.‬
‫יופי. כן. התחלתי לדאוג.‬
‫מה?‬
‫לא יודע.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫באמת?‬
‫כן! כאילו, למה לא?‬
‫אני פשוט לא זוכרת מתי הייתה‬ ‫הפעם האחרונה שאמרת את זה.‬
‫כן.‬
‫מצטער על זה.‬
‫זה ישתנה.‬
‫הרבה דברים ישתנו עכשיו.‬
‫אימא בבית!‬
‫את יכולה לשחרר אותי עכשיו, אימא.‬
‫רק עוד קצת.‬
‫אבל את מוחצת לי את הפנים.‬
‫למה את בוכה?‬
‫אני פשוט שמחה מאוד לראות אותך.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫בואי הנה!‬
‫איזה ריח טוב יש פה. היי! מה נשמע?‬
‫היי! נעליים.‬
‫סליחה.‬
‫רגע, מה הקטע עם העפר?‬ ‫-כן.‬
‫אליסון וקלייר-בר‬
‫היו צריכות להוציא אותי‬ ‫מקבר של כלב גרייהאונד מת.‬
‫מישהו רעב?‬
‫אלוהים, אני יכול לאכול סוס.‬
‫היי, משפחה.‬ ‫-סיפור ארוך.‬
‫שלום. היי.‬
‫אני גווע ברעב. אם אוכל לקבל כריך קטן…‬
‫ממש טוב לראות אותך.‬
‫גם אותך.‬
‫אלוהים.‬
‫-נעליים.‬
‫היי!‬
‫אוקיי.‬
‫חמש, אתה בא?‬
‫כן, אני בא.‬ ‫-בסדר. תחלוץ נעליים.‬
‫הצוות שלי התמקם, מוכן לירות בפקודתך.‬
‫תירגע, רמבו. אני אכנס.‬
‫אל תדבר שטויות.‬
‫אפילו עם הכוחות שלך,‬
‫לא תוכל להתמודד עם כזו כמות של קיצוניים.‬
‫עכשיו יש אחד פחות לדאוג בגללו.‬
‫מי?‬ ‫-ג'ין.‬
‫עם ג'י?‬
‫עם ג'יי.‬
‫הבעל ביתר אותה כמו דג.‬ ‫-מה?‬
‫יש אנשים שפשוט לא בנויים לנישואים.‬
‫אתה רואה?‬
‫נתתי לך הזדמנות לפתור את הבעיה הזו. נכשלת.‬
‫עכשיו נעשה את זה בדרך שלי.‬
‫ג'ין צדק.‬
‫אתה באמת תמיד חושב שאתה יודע הכי טוב.‬
‫אם אתה רואה את בן, תירה.‬ ‫-מה? לא!‬
‫סליחה.‬
‫הצלתי את חייך שם בכביש.‬ ‫אתה חייב לי את ההזדמנות לדבר עם בן.‬
‫יש לך רבע שעה, אבל אני לא מבין‬ ‫איך אתה מתכוון לעבור את ההמון הזה.‬
‫אני צריכה לשאול לום וטוש.‬
‫זהירות!‬
‫היי!‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬ ‫-רגע אחד!‬
‫איחרת.‬
‫הטנדר שלי התקלקל,‬ ‫אז הייתי צריך ללכת את הק"מ האחרונים.‬
‫זה לא נשק מי יודע מה.‬
‫זה היה הכי טוב שמצאתי בהתראה כל כך קצרה.‬
‫אפשר להצטרף אליכם?‬
‫כן.‬
‫אתה יכול לתפוס איתנו עמדה מאחורי הבניין.‬
‫לוודא שאף אחד לא נכנס.‬
‫תפוס מקום.‬
‫אני רק חייב להשתין קודם.‬ ‫יש מצב להשתמש בשירותים שבפנים?‬
‫"השירותים שבפנים."‬
‫לא. ג'ין וג'ין אמרו שאף אחד לא נכנס פנימה.‬
‫תמצא איזה דלי.‬
‫כן, בטח. אין בעיה.‬
‫אני פשוט אלך לסמטה.‬
‫כמו שאמרתי, אף אחד לא נכנס, מטומטם!‬
‫בן!‬
‫בן, אתה כאן?‬
‫בן.‬
‫ויקטור.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אתה צריך לבוא איתי.‬
‫אני לא עוזב את ג'ניפר.‬
‫אני אעזור לך, אוקיי? לשניכם.‬ ‫אני צריך שתקשיב לי.‬
‫אנחנו לא זקוקים לעזרתך!‬
‫אני מצטער. לא התכוונתי לצעוק.‬
‫מה קורה לי?‬
‫היי, מישהו שמע מוויקטור?‬
‫אולי הוא מצא את בן וג'ניפר.‬
‫הוא בטח היה מתקשר ומשאיר הודעה.‬
‫אז כולנו נכשלנו?‬
‫אלוהים, איזו חבורה של לוזרים.‬
‫טוב, לא לגמרי.‬
‫כן.‬
‫סגן ראש הסוכנות, ריבונס, הוא שומר,‬
‫בנוסף לעוד כמה סוכנים ב-CIA.‬
‫זה הבוס שלך, חמש.‬
‫כן.‬
‫מסתבר גם שלג'ין וג'ין‬ ‫יש תנועה הרבה יותר גדולה משחשבנו.‬
‫כן, אז אנחנו חייבים להגיע‬ ‫לבן וג'ניפר לפניהם ולעצור את הטיהור.‬
‫כן, אבל קודם צריך למצוא אותם.‬
‫כן. הם יכולים להיות בכל מקום.‬
‫אנחנו חייבים למצוא אותם.‬
‫מה יש לך?‬
‫בקושי דיברת, חמש. לא זוכר מתי זה קרה.‬
‫קוראים לזה לחשוב, לות'ר.‬ ‫כדאי לך לנסות את זה פעם.‬
‫היי!‬ ‫-זה לא היה במקום!‬
‫תשתקו.‬ ‫-אני כן חושב. אני חושב שאתה מניאק!‬
‫סבא לא ישן צהריים.‬
‫אפשר לא לעשות זה עכשיו, בבקשה?‬
‫לא, את יודעת מה? בואו נעשה את זה עכשיו.‬
‫כולנו נכשלנו. אין משהו טוב יותר לעשות.‬
‫חמש, יהיה בסדר.‬
‫לא יהיה בסדר.‬
‫אל תדבר ככה לאשתי.‬
‫לא כאן. לא בחג המולד.‬
‫אתה תעשה לי משהו, פרצוף זין?‬
‫היי.‬ ‫-תשמור על הפה.‬
‫כן. אני א-ק-ר-ע לך את הת-ח-ת, ילד.‬
‫נראה שמישהו עבר את כיתה א'.‬
‫היי, תפסיקו שניכם, בסדר?‬
‫מה זה?‬
‫מה זה מה?‬
‫הדבר הזה על היד שלך. את שונאת צמידים.‬
‫לא, אני לא.‬
‫כן, את כן. נתתי לך צמיד ליום האהבה,‬
‫החלפת אותו בשואב אבק של דייסון. מה…‬
‫אתה נתת לה את הצמיד הזה?‬
‫תענה על השאלה, חמש.‬
‫הכנתי אותו.‬
‫בשבילה?‬
‫טוב, בטח שלא בשבילך.‬
‫קורה ביניכם משהו?‬
‫דייגו.‬ ‫-קיבינימט!‬
‫וואו!‬
‫קיבינימט.‬ ‫-מה?‬
‫לא צפיתי את זה.‬
‫קיבינימט! צדקתי!‬
‫מועדון הספר הטוב. כל הזמן הזה.‬
‫ידעתי שאת בוגדת בי עם…‬
‫לא בגדתי.‬
‫לפחות לא כשחשבת שאני בוגדת.‬
‫שנלך? כדאי שנלך.‬ ‫-אנחנו לא הולכים לשום מקום.‬
‫אתה ז-י-י-נ-ט את אשתי?‬
‫מאייתים את זה ז-י-י-נ-ת.‬
‫טוב, אתה צריך להקשיב לי,‬
‫לא משנה עד כמה זה נשמע מוזר, רק תקשיב.‬
‫חמש ואני…‬
‫הלכנו לאיבוד ברכבת התחתית.‬
‫זו לא רכבת תחתית רגילה.‬
‫זו נקודת ציון‬
‫בין צירי זמן חלופיים של אותו רגע בזמן.‬
‫נראה לך שאני אאמין לשטויות האלה?‬
‫היי, היא אומרת את האמת, בסדר?‬
‫הלכנו לאיבוד. לא הצלחנו לחזור.‬
‫חיפשנו במשך שבע שנים, דייגו.‬
‫עברנו מציר זמן לציר זמן.‬
‫לא היה לנו מושג מה נמצא.‬
‫רדפו… אחרינו, תקפו אותנו, ירו עלינו.‬
‫לא הפסקתי לנסות למצוא דרך הביתה.‬
‫אבל התעייפתי…‬
‫והייתי חייבת להפסיק לברוח.‬
‫ואז זה קרה.‬
‫את אוהבת אותו?‬
‫דייגו, זה לא ה…‬
‫את אוהבת אותו?‬
‫היי, מבוגרים טיפשים, תראו מה יש בטלוויזיה.‬
‫זה לא דוד בן?‬
‫…הוא אסיר לשעבר בשם בן הרגריבס.‬
‫תראו!‬
‫…הורשע בהונאת פונזי בשנת 2019‬
‫וריצה ארבע שנים בכלא הפדרלי "אבלון".‬
‫אנחנו חייבים לזוז.‬
‫כן.‬ ‫-עדיין לא ברור‬
‫איך קבוצת המפגינים החמושה הזו‬ ‫קשורה להרגריבס.‬
‫המשטרה המקומית‬ ‫עדיין לא הצליחה להתקרב מספיק לבניין‬
‫כדי ליצור קשר,‬
‫ואין לנו כל מידע‬ ‫אם הרגריבס מחזיק בבני ערובה.‬
‫הטיהור.‬
‫זה משנה את שניכם.‬
‫למה?‬
‫אני לא בטוח,‬
‫אבל אני כן יודע שאם תישאר כאן איתה,‬
‫זה רק ילך ויחמיר.‬
‫אני לא עוזב אותה, ויקטור.‬
‫זה אבא שבודק מה איתנו.‬
‫לא! אל תיגע בזה!‬
‫בבקשה!‬
‫תן לי לענות, בבקשה.‬ ‫זה יכול להרוויח לנו עוד זמן.‬
‫עוד זמן. עוד זמן למה?‬
‫הוא רוצה להרוג אותך.‬
‫הוא ממש אב השנה.‬
‫בן, תקשיב.‬
‫אם אתה לא תצא איתי…‬
‫אני מבטיח לך‬
‫שאבא והצוות הטקטי שלו ייכנסו,‬
‫והם יהרגו אותך…‬
‫ואת ג'ניפר.‬
‫ואני לא רוצה שזה יקרה.‬
‫אני מפחד, ויקטור.‬
‫גם אני.‬
‫אני לא רוצה ללכת הביתה.‬
‫לא!‬
‫לעזאזל!‬
‫תענה, ילד!‬
‫זה לא נראה טוב.‬
‫היי, מהר. תיכנס אחורה לסמטה‬ ‫כדי שלא יראו אותנו.‬
‫דייגו!‬ ‫-היא אמרה אחורה, אידיוט!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני מנסה.‬
‫מה?‬
‫קדימה, חתיכת זבל!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-תבלום!‬
‫אני מנסה!‬
‫זה לא עובד!‬ ‫-דייגו?‬
‫קדימה, בן אדם! אנחנו ניהרג בגללך!‬
‫עכשיו זה זמן מצוין שמישהו יעשה משהו!‬
‫אוי, פאק!‬
‫שיט!‬
‫אלוהים.‬
‫היי.‬
‫למען השם, תירו בהם.‬
‫רוצו!‬
‫היי! בדיוק החלפתי אותם!‬
‫אולי לא היית צריך להתקמצן על הבלמים!‬
‫לשם ההגינות, רפידות קרמיות ברכב כזה ישן‬
‫זו לא השקעה טובה.‬
‫תפסיקו לקשקש ותתחילו לעשות!‬
‫מה למשל? הם רבים מדי!‬
‫חמש, תעשה את הקפיץ-קפוץ‬ ‫ותכניס אותנו לחנות.‬
‫זה כבר לא עובד.‬
‫אתה חייב לנסות, חמש.‬
‫אני לא יכול, בסדר?‬
‫אני אחקה את הכוח שלך. נעשה את זה יחד.‬
‫את לא עושה איתו כלום.‬
‫את יודעת יותר טוב מכולם‬ ‫שנגיע לרכבת התחתית.‬
‫אל תחשוב על העבר.‬
‫אם אתם מתכוונים לעשות משהו,‬ ‫תעשו אותו עכשיו.‬
‫כן!‬ ‫-המשפחה שלך זקוקה לך.‬
‫אני זקוקה לך.‬
‫ברצינות?‬
‫מה לעזאזל…‬
‫מה זה?‬ ‫-מה?‬
‫אלוהים! אני חושבת שזה בן.‬
‫אל תזוזו!‬ ‫-ויקטור, אתה פצוע. בוא הנה.‬
‫לא, אני בסדר! רק אל תיגעו בבן!‬
‫זאת ג'ניפר?‬
‫זוזו ממנו!‬
‫בן, בבקשה.‬
‫בבקשה, תן לי לעזור לך.‬
‫לך עכשיו.‬
‫אני לא שולט בזה.‬
‫אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫כאן צוות צלפים 1.‬
‫אני רואה את המטרה.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫הוא מוציא את הדורנגו.‬
‫ויקטור, עזוב אותו!‬
‫אני יכול להציל אותו!‬
‫נגמר לנו הזמן, אדוני.‬
‫תירה.‬
‫המטרה חוסלה.‬
‫זה קורה.‬
‫זה קורה!‬
‫מה זה היה, לכל הרוחות?‬ ‫-הטיהור. הוא מתחיל.‬
‫אל תפחדו!‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫בן.‬
‫שיט, צריך להרחיק את הדבר הזה מוויקטור.‬
‫מה אם נפגע בו?‬ ‫-זה לא משנה.‬
‫אולי הם עדיין חיים שם.‬ ‫-מה?‬
‫כדאי שנתפוס מחסה.‬
‫שיט.‬ ‫-אליסון, חכי!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫קדימה! לכאן!‬
‫קדימה! כן!‬
‫בדיוק! קדימה! יש לך פה מזנון שלם.‬
‫מה אתה עושה, גבר? מה אתה עושה?‬
‫אני מנסה להתגרות בו.‬ ‫היי, קדימה, פרצוף תחת. קדימה! היי!‬
‫קלאוס.‬
‫היי!‬ ‫-אני יכול לעוף עכשיו. זה כואב.‬
‫היי, חבר, מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אוקיי, קדימה. תפסתי אותך.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫טוב, זה לא עבד.‬
‫לייזרים מהעיניים?‬ ‫-כן.‬
‫תכווני למכלים.‬
‫זה אמור לגדול?‬
‫אני פה!‬
‫עוף ממני, ילד.‬
‫כמעט נהרגנו שם!‬
‫תתרחק מאשתי!‬
‫ממש נמאס לי מהחרא הזה.‬
‫זה ממש גדול ומפחיד.‬
‫אוקיי.‬
‫אליסון!‬
‫מה את עושה?‬
‫תורי.‬
‫אליסון!‬
‫למה את מחכה?‬ ‫-זה בן.‬
‫כבר לא.‬
‫אליסון, זהירות!‬
‫לא!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫קדימה. אנחנו חייבים לקום.‬
‫קדימה!‬
‫טוב. זה מספיק.‬
‫תתחיל עם מישהו בגודל שלך,‬ ‫חתיכת חרא ענק.‬
‫אפשר קצת עזרה?‬
‫היד שלי תקועה לו בתחת.‬
‫בוא נעשה את זה?‬ ‫-אוקיי.‬
‫זה לא עובד!‬
‫הדבר הזה יפסיק לגדול מתישהו?‬
‫תפסיקו לריב בזמן שעומדים להרוג אותנו!‬
‫אני רוצה להרוג אותו.‬ ‫-זה נגמר, חמש.‬
‫שיט.‬
‫אליסון.‬
‫אליסון!‬
‫אתה בסדר?‬
‫היא עדיין נושמת?‬
‫בקושי.‬
‫הנה היא.‬
‫היא בחיים? אליסון?‬
‫וואו!‬
‫מה עכשיו?‬
‫אנחנו חייבים לעוף מפה‬ ‫ולחשוב איך להרוג את הדבר הזה.‬
‫בואו נזוז.‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫בסדר. על הרגליים.‬
‫בוא נתקפל, סמל.‬
‫צריך להתפנות, אדוני.‬
‫להפך. צריך להתמודד עם הבלתי נמנע.‬
‫להתראות, גארי. תודה לך על שירותך.‬
‫בואו נזוז.‬
‫למה חיכיתי בשביל לירות?‬
‫כי אולי אתה בכל זאת אדם טוב.‬
‫קנאי פתטי ואנוכי שכמוך.‬
‫יש לך מושג מה עשית?‬
‫כן.‬
‫גרמתי לסוף העולם.‬
‫תירו בו!‬
‫וזה טוב, אהובי.‬
‫מי אתה?‬
‫אביגייל.‬
‫את עשית את זה?‬
‫לא השארת לי ברירה.‬
‫אבל למה?‬
‫המוות היה הכפרה שלי‬ ‫על כך שיצרתי משהו כל כך קטלני.‬
‫ה…‬
‫טיהור הזה…‬
‫לא היה מספיק לראות את העולם שלנו נהרס?‬
‫למה להמיט זאת על העולם הזה?‬
‫כי הייתי כל כך בודד בלעדייך.‬
‫לא ביקשתי שיחזירו אותי לחיים.‬
‫זה היה מתוך אהבה.‬
‫לא, רג'ינלד.‬
‫זה היה מתוך יוהרה.‬
‫השלכות מעשיך הן הרבה יותר גדולות‬ ‫מכפי שתוכל לדמיין.‬
‫וזו הייתה חובתי לתקן זאת.‬
‫אז…‬
‫את סיכלת את כל תוכניותיי‬
‫להפריד בין בן וג'ניפר.‬
‫אני טעיתי…‬
‫ואת תיקנת את זה.‬
‫כל הכבוד, אהובתי.‬
‫כל הכבוד.‬
‫היי, חכה!‬
‫- המעדנייה של מקס -‬
‫בבקשה.‬
‫המנות המיוחדות שלנו…‬
‫היי, אתה. בוא הנה.‬
‫היי, מישהו יכול לקחת את חמש השיכור…‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫זו תחנת דלק.‬ ‫כמו מה זה נראה, לכל הרוחות? זו מעדנייה.‬
‫קפה.‬
‫ו… פעמיים פסטרמה.‬
‫בתיאבון.‬
‫יש קצת מעט מדי כרוב כבוש, לא?‬
‫כן, זה בתפריט. אני כל הזמן אומר לו,‬ ‫אבל הוא אף פעם לא מקשיב.‬
‫סליחה.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫תיאורטית, זו כן אשמתי.‬
‫אתה לא תאהב את זה.‬
‫אז אני מבין שכבר פענחת את הרכבת התחתית.‬
‫גרסאות חלופיות של אותו רגע בזמן?‬
‫נכון מאוד.‬
‫תתפלא כמה זמן לקח לחלק מהחמש להבין את זה.‬
‫כולנו אתה מצירי זמן אחרים.‬
‫רובנו כאן התייאשנו מלנסות לתקן את הבעיה.‬
‫איזו בעיה?‬
‫ציר הזמן השבור, בן אדם.‬ ‫אמור להיות רק אחד.‬
‫אני לא מבין.‬
‫תסתכל מסביב, חמש. זה נראה לך הגיוני?‬
‫לא, אבל…‬
‫אתה חושב שעל זה איינשטיין חשב‬ ‫כשהוא המציא את תאוריית היחסות?‬
‫אין מצב. הראש שלו היה מתפוצץ מהחרא הזה.‬
‫טוב. אז מה ניפץ את ציר הזמן המקורי?‬
‫לא "מה". "מי."‬
‫ואני אתן לך שלושה ניחושים כדי לפתור את זה.‬
‫אנחנו!‬
‫למה אתה תמיד חייב להרוס, חמש בריסקט?‬
‫למה?‬
‫ב"אנחנו", הוא מתכוון למשפחה. לאחים שלי?‬
‫המטומטמים, כן.‬
‫אני מכיר אותם. כן.‬
‫ציר זמן מושלם אחד,‬ ‫וברגע שאנחנו באים לעולם… בום!‬
‫הוא מתנפץ לאין-סוף צירי זמן חלופיים‬
‫בלולאת זמן אין-סופית,‬ ‫בעודנו מנסים להציל את העולם…‬
‫תזכיר לי כמה פעמים זה קרה?‬
‫145,412.‬
‫זה הרבה.‬
‫הוא כמו איש הגשם. הוא אוהב מספרים.‬
‫דרך אגב, תראה את יצירות האמנות.‬
‫אלה כל הדרכים בהן השמדנו את היקום.‬
‫מדליה על עקביות, נכון?‬
‫אנחנו צריכים לתקן את זה.‬
‫תאמין לי. ניסינו.‬
‫לכן אחד מאיתנו יצר את הנציבות.‬
‫הוא רצה לבטל את כל צירי הזמן השבורים.‬
‫לחזור לאחד והיחיד.‬
‫אבל זה תמיד נכשל כי…‬
‫המשפחה היא הבעיה.‬
‫נגזר עלינו להציל או להשמיד את העולם‬ ‫שוב ושוב, עד קץ הימים.‬
‫בדיוק.‬
‫סליחה. אני צריך לחזור למשפחה שלי‬ ‫כדי למנוע מכל זה להתרחש.‬
‫טוב, בהצלחה עם זה.‬
‫אני מניח שאתה לא רוצה‬ ‫לארוז את כריך הבריסקט שלך?‬
‫תודה לאל. שלום.‬
‫אימא!‬
‫אני בסדר. לכי עם בני הדודים שלך.‬
‫לא. אני לא עוזבת אותך.‬ ‫-קלייר, בבקשה.‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫קלייר? אנחנו נטפל בה.‬
‫את והאחרים יכולים פשוט להישאר כאן, טוב?‬
‫רק רגע אחד. רגע אחד.‬
‫בסדר, על הספה.‬
‫איך ננצח משהו שכל מה שאנחנו זורקים עליו‬
‫רק גורם לו לגדול ולהתחזק?‬
‫אנחנו לא יכולים.‬
‫זה רק עניין של זמן עד שהוא יכסה הכול.‬
‫אז העולם שוב בא אל קיצו, מה?‬
‫היי. תזמון מעולה.‬
‫היי.‬
‫חמש.‬ ‫-חמש!‬
‫למה חזרת, חבר? המצב כאן די עגום.‬
‫תאמין לי. לא תכננתי לחזור.‬
‫למרבה המזל, ניהלתי עם עצמי‬ ‫שיחה ארוכה ומאירת עיניים.‬
‫מה?‬
‫כל זה קורה בגללנו.‬
‫אתה מוכן לפרט?‬
‫למריגולד שחדר לאימהות שלנו,‬ ‫וגרם ללידות שלנו…‬
‫הייתה תופעת לוואי בלתי צפויה.‬
‫הוא ניפץ את ציר הזמן,‬
‫ושבר אותו לאין-סוף צירי זמן חלופיים.‬
‫צירי הזמן מתערבבים זה בתוך זה.‬
‫ככה הצליחו השומרים למצוא את החפצים האלה.‬
‫לכל הרוחות. ג'ין וג'ין צדקו.‬
‫החלומות שלהם‬ ‫על צירי זמן אחרים היו אמיתיים.‬
‫אז אנחנו צריכים לחזור לציר הזמן המקורי‬
‫לפני שכל האחרים נוצרו.‬
‫אני היחיד שמאוד מבולבל?‬
‫לא.‬
‫זה מה שבן ניסה להראות לי.‬
‫איך בן קשור לזה?‬
‫בחנות הכלבו,‬
‫כשניסיתי למשוך את הדורנגו‬ ‫מהגוף שלו, היה לי חיזיון.‬
‫אני חושב שהוא ניסה להראות לי‬ ‫את ציר הזמן המקורי.‬
‫הוא ניסה להרוג אותך.‬
‫אבל הוא לא הרג.‬ ‫הוא דחף אותי כדי להציל אותי.‬
‫אני חושב שהוא ניסה להגיד לי משהו.‬
‫שהטיהור הוא לא דבר רע.‬
‫אז אתה בעצם אומר שהדבר הזה‬
‫שמשמיד כל דבר שהוא בא איתו במגע‬ ‫הוא דבר טוב?‬
‫נראה לי? אני…‬
‫אנחנו צריכים לתת למריגולד בגוף שלנו‬ ‫להתמזג עם הדורנגו בתוך הטיהור.‬
‫הם אמורים לבטל זה את זה.‬
‫אוקיי, ואז מה יקרה לנו?‬
‫אנחנו נפסיק להתקיים.‬
‫יש מצב שקלאוס הישן‬ ‫היה בקטע של חרקירי בשביל הכיף,‬
‫אבל מסתבר שממש לא מתאים לי להתאבד,‬
‫אז אני בחוץ.‬
‫למעשה, זה לא להתאבד. זה יותר גרוע מזה.‬
‫אנחנו נמחק מדפי ההיסטוריה.‬
‫טוב, מה עם צירי הזמן האחרים?‬
‫הם מעולם לא היו קיימים.‬ ‫אף אחד מאיתנו לא היה קיים.‬
‫אף אחד לא יזכור את כל זה… או אותנו.‬
‫יש פה עוד מישהו שלא אוהב את התוכנית הזו?‬
‫אם נפסיק להתקיים, מה יקרה למשפחות שלנו?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫רגע. לא, אני לא אוהבת‬ ‫את הכיוון של זה, חמש.‬
‫בחייך, חמש. בטוח יש דרך אחרת.‬
‫אין.‬
‫היי, תירגעי, בסדר?‬
‫ליילה, אולי תיקחי את המשפחה‬ ‫לרכבת התחתית המטורפת שלך.‬
‫תצילי אותם… תצילי את עצמך.‬
‫לא, היא לא יכולה לעשות את זה.‬ ‫-אני לא מדבר איתך, חמש.‬
‫היי, צריך להשמיד את כל המריגולד, דייגו.‬
‫אם ליילה לא תהיה כאן כשהטיהור יגיע,‬ ‫זה פשוט יתחיל מחדש.‬
‫כן, אז טוב שזו החלטה שלה, לא?‬
‫כן.‬
‫אני נשארת עם אימא שלי.‬
‫קלייר-בר.‬
‫לא.‬ ‫-אני נשארת.‬
‫לא, את חייבת ללכת עם ליילה, טוב?‬
‫לא, אני מעדיפה למות כאן איתך‬ ‫מאשר לא לזכור אותך.‬
‫לא.‬
‫קלייר.‬
‫אני צריכה שתחיי… טוב?‬
‫אני צריכה שתחיי ותחווי‬
‫את כל הדברים המדהימים‬ ‫שהעולם הזה יכול להציע לך, טוב?‬
‫אני אשכח אותך, אימא.‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו לא יודעים את זה.‬
‫טוב? אנחנו לא יודעים את זה.‬
‫מה שאני כן יודעת‬ ‫זה שאת חייבת ללכת עם ליילה.‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫היי, תקשיבי לאימא, קלייר-בר.‬ ‫כל פעם שאני מקשיב לה, דברים מסתדרים.‬
‫היי, תסתכלי עליי.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫אני תמיד אהיה חלק ממך.‬
‫תמיד.‬
‫גם אם לא תזכרי אותי.‬
‫את תמיד תהיי הילדה היפה והחכמה שלי.‬
‫בסדר?‬
‫בואי הנה. אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫אוקיי.‬ ‫-את חייבת ללכת.‬
‫לא.‬
‫מותק, את חייבת ללכת.‬
‫בואי נזוז. תאספי את המשפחה, בסדר?‬
‫ליילה, חכי.‬
‫אני לא רוצה להישמע פה כמו מניאק…‬
‫אבל אם חמש צודק, זה לא טוב שאת עוזבת.‬
‫הוא צודק. את לא יכולה ללכת.‬
‫תראה אותי.‬ ‫-ליילה.‬
‫טוב. בואו, כולם.‬
‫תעמדו סביבי, בסדר?‬
‫ליילה, אל תעשי את זה.‬
‫תחזיקו בי.‬
‫טוב, קדימה!‬
‫היי, את יכולה לחכות פה! כן!‬
‫מעולה!‬
‫מתוקה.‬ ‫-בסדר?‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אספר לך כשנגיע לשם.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫למקום בטוח, מתוקה, בסדר?‬
‫ליילה.‬
‫מה הוא עושה פה?‬
‫אתה יכול לדאוג שכולם יישארו יחד?‬
‫אל תנסה לעצור בעדי.‬ ‫-ליילה, בבקשה.‬
‫אני לא יכולה להשאיר אותם פה.‬ ‫מה אם הם לא ישרדו?‬
‫אז הם לא ישרדו.‬
‫אם תלכי איתם, אז כל הדבר הזה יתחיל מחדש.‬
‫זה לא ייגמר עד שכל המריגולד שבתוכנו ייעלם.‬
‫אתה לא יודע את זה.‬
‫כן, אני כן יודע.‬
‫גם את יודעת.‬
‫את חייבת לתת להם ללכת.‬
‫ליילה, הרכבת כאן! מה עושים?‬
‫אני מצטערת.‬
‫טוב, קדימה. בואו, כולם. למה אתם מחכים?‬
‫קדימה.‬
‫אימא!‬
‫לא, ליילה!‬
‫ליילה!‬
‫-אימא!‬
‫הכול בסדר, מותק.‬
‫נתראה בקרוב, טוב?‬
‫ליילה!‬
‫תדאגי לקרוא לגרייסי כל לילה, בסדר?‬
‫אימא!‬
‫ואל תיתני לתאומים ללכת מכות!‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אני שונאת אותך על זה.‬
‫אני יודע.‬
‫אני שונאת אותך. אני שונאת אותך על זה.‬
‫אז…‬
‫מה עכשיו?‬
‫אני מניח שפשוט נחכה.‬
‫אני מצטער, חבר'ה.‬
‫אם הייתי יודע שנמות פה, הייתי מנקה.‬
‫טוב, לפחות הכביסה שלך נקייה. כאילו…‬
‫האמת שהיא לא נקייה.‬
‫הוא נראה כועס.‬
‫למה אתה חושב ככה?‬
‫הילדים?‬
‫כן, הם בטוחים.‬
‫וגם קלייר.‬
‫את חושבת שהם יהיו בסדר?‬
‫כן.‬
‫המשפחה שלי תדאג להם.‬
‫היא לעולם לא תהיה לבד.‬
‫אז…‬
‫אנחנו עושים את זה?‬
‫טוב. זזים!‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫מהר.‬
‫אלוהים, אהבתי את החלונות האלה.‬
‫טוב.‬ ‫-זה כבר לא משנה.‬
‫אולי כדאי שנעבור אחד-אחד‬
‫ו… אתם יודעים,‬
‫נשתף את הרגעים האהובים שהיו לנו יחד.‬
‫מה?‬
‫איכס.‬
‫בואו לא נעשה את זה.‬ ‫-זה רעיון גרוע.‬
‫כן, זה נורא.‬ ‫-זה רעיון נורא.‬
‫כן, רעיון גרוע.‬
‫טוב, אז מה עושים?‬
‫פשוט נפעיל את זה, אני מניח.‬
‫את מרגישה מספיק חזקה בשביל זה?‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫אני מרגיש…‬
‫אוקיי.‬
‫מה עכשיו?‬
‫עכשיו נחכה.‬
‫אני מצטערת שעזבת בשביל זה את קנדה.‬
‫אני לא מצטער.‬
‫כאן אני אמור להיות…‬
‫עם המשפחה שלי.‬
‫את צדקת.‬
‫לא.‬
‫אני רואה אותך.‬
‫סוף סוף אני רואה אותך.‬
‫לא התכוונתי לפגוע בך.‬
‫אני יודע.‬
‫חמש?‬
‫אל תיאבקו בזה.‬ ‫תנו לזה לקחת אתכם. פשוט תניחו לזה.‬
‫זה שורף.‬
‫כן.‬
‫אני יודע. נכון, חבר?‬
‫תחזיק חזק, אוקיי?‬
‫זה כמעט נגמר.‬
‫תודה שנתתם לי‬ ‫להיות חלק מהמשפחה המוזרה שלכם.‬
‫אלוהים, אני אתגעגע אליכם.‬
‫אני שמח שכולנו יחד בסוף.‬
‫אין יותר מקושקשות ובחורות, מה?‬
‫אולי עוד נתראה.‬
‫זה יהיה נחמד.‬
‫אתם יודעים, אני רק רוצה לומר…‬
‫שאני אוהב אתכם…‬
‫אבל כולכם מניאקים.‬
‫לך תזדיין.‬
‫- שלום‬ ‫להתראות -‬
‫בשעה ה-12, ביום השמיני של אוגוסט, 2024,‬
‫לא התרחש שום דבר יוצא מגדר הרגיל.‬
‫אפשר לומר…‬
‫שזה היה סתם יום רגיל.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬