‫- שנה ראשונה -‬
‫אם היינו יורדים לפני שתי תחנות,‬ ‫היינו בתחנה הנכונה.‬
‫זו לגמרי אשמתך.‬ ‫אני אמרתי שכדאי לנסוע מזרחה.‬
‫זו אשמתך.‬
‫איך את יודעת שאנחנו נוסעים מזרחה?‬ ‫-זה מערבה!‬
‫- שנה שנייה -‬
‫- שנה שלישית -‬
‫- שנה רביעית -‬
‫- שנה חמישית -‬
‫- שנה שישית -‬
‫- אקדמיית המטרייה -‬
‫- ת'נדרבולט -‬
‫כן, מותק!‬
‫שלום?‬
‫- מבוסס על הקומיקס‬ ‫מאת ג'רארד ויי וגבריאל בה -‬
‫הצילו! יש פה מישהו!‬
‫הצילו!‬
‫מישהו!‬
‫הצילו!‬
‫שיט.‬
‫בבקשה אל תעזוב אותי.‬
‫כן.‬
‫שלום, מחבוא סודי.‬
‫מותק, בוא לאימא.‬
‫עוד קצת.‬
‫היי, בוא…‬
‫שיט!‬
‫שיט. טוב.‬
‫למה זה קורה לי?‬
‫זה ממש לא היה נחוץ.‬
‫באמת?‬
‫לנסות להציל את בן זו משימה חסרת טעם.‬
‫אם מסתכלים על המשתנים,‬ ‫סיכויי ההצלחה הם זעומים.‬
‫טוב, זה בגלל שאתה לוקח בחשבון‬ ‫רק משתנים של שחור ולבן.‬
‫יש אפור בעולם. אני מתקיים בחלל הזה.‬
‫אתה שונה מאחיך ואחותך.‬
‫יש בי חשד שהרגריבס השני פחד מזה.‬
‫וממך.‬
‫כן, הוא פחד ממני.‬
‫וזה דפק אותי במשך המון זמן.‬
‫אתה אומר שאתה לא כמוהו?‬
‫זו ההזדמנות שלך להוכיח את זה.‬
‫הגענו.‬
‫- אוברפאס אין -‬
‫מה זה כל זה?‬
‫זה הטיהור, נערי.‬
‫תחנת הניטור שלי‬ ‫תיעדה אירוע סייסמי בעוצמה של 6.3.‬
‫ומוקד הרעש… הוא ממש כאן.‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫אתה עדיין חושב שתוכל להציל את בן?‬
‫זה רק השלב הראשון.‬
‫המוח שלו נחטף.‬
‫גופו הוא כלי קיבול ותו לא.‬
‫הטיהור יתפוס לאט שליטה מלאה.‬
‫- הצמיגים של ג'יי וג'יי -‬
‫אנחנו צריכים לברוח לאנשהו.‬
‫סליחה?‬ ‫-אני רציני.‬
‫נמשיך לנסוע דרומה, נחיה על איזה חוף.‬
‫נתחתן.‬
‫רק את ואני.‬
‫בטח.‬
‫עם 18 הדולר שיש לנו ביחד.‬
‫ייתכן שיש לי קצת כסף שהחבאתי באיי קיימן.‬
‫אמרת שהממשלה לקחה את הכול.‬
‫כן, בקשר לזה…‬
‫אנחנו רק צריכים להגיע לפלורידה.‬ ‫אני מכיר טייס במיאמי.‬
‫כאילו, איך אני אמורה לענות על זה בכלל?‬
‫פשוט תגידי כן.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫אל תזוזי.‬
‫בסדר.‬
‫זה אלפא 3-9. אני רואה את החבילה.‬
‫קיבלתי. ראו אותם.‬
‫לא רחוק מכאן.‬ ‫-רגע.‬
‫עדיין יש בינינו עסקה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אבל זמנך אוזל.‬
‫אז אם אתה מתכוון לפעול, אני מציע שתתקדם.‬
‫הלו?‬
‫אל תנתק.‬
‫ויקטור? איך מצאת אותי, לעזאזל?‬
‫המעללים שלכם לא היו בדיוק מרומזים.‬
‫מה אני אגיד?‬ ‫הייתי בכלא בארבע השנים האחרונות.‬
‫לא זה, חתיכת סוטה.‬
‫אני מדבר על 6.3 בסולם ריכטר.‬
‫היא עדיין איתך?‬ ‫-זה לא עניינך.‬
‫האמת היא שזה כן ענייני.‬
‫כי אתם עומדים‬ ‫לגרום לסוף העולם תוך 48 שעות.‬
‫עשרים וארבע, למען האמת.‬
‫שתוק!‬
‫אתה רציני? אתה עם אבא עכשיו?‬
‫בן, תקשיב לי.‬
‫משהו קורה לך.‬
‫זה נקרא הטיהור.‬
‫זה כמו וירוס.‬
‫הוא משתלט על כל הגוף שלך ו…‬
‫בולשיט.‬
‫אני מרגיש מעולה. הכי טוב שיש.‬
‫זה מה שאני אומר.‬
‫מה שאתה לא מרגיש או רואה,‬ ‫אי אפשר לסמוך על זה.‬
‫משהו קורה בתוכך,‬
‫וזה רק ילך ויחמיר.‬
‫אתה צודק.‬
‫משהו באמת קורה בתוכי.‬
‫אני מאושר לראשונה בחיי,‬ ‫ואתם המניאקים לא יכולים לסבול את זה.‬
‫בן! אני רק מנסה לעזור לך!‬
‫אתה צריך להתרחק מג'ניפר ברגע זה!‬
‫אתה רוצה לעזור לי? תעזוב אותנו בשקט!‬
‫בן!‬
‫ייתכן שאין לו כבר תקנה.‬
‫בן, מה קרה?‬
‫שום דבר שלא אוכל להתמודד איתו.‬
‫- סוכן מיוחד אורח -‬
‫זה באמת נשאר אצלנו?‬
‫בהחלט.‬
‫לפחות העיניים שלך פקוחות.‬
‫רבותיי,‬
‫ברצוני להכיר לכם את היחידה המובחרת שלנו.‬
‫ברוכים הבאים לאגף R.‬
‫יש!‬
‫בדיוק על זה אני מדבר.‬
‫אלה החבר'ה.‬
‫הסוכן פארנל יכניס אתכם לעניינים.‬
‫פרנק פארנל. כולם כאן קוראים לי באד.‬
‫באד.‬
‫אני פשוט אגיד לך את זה.‬ ‫אנחנו צריכים מסוק במיידי.‬
‫אני רוצה מחסומים ברדיוס של 3 ק"מ‬ ‫וסגר באזור החם.‬
‫אני רוצה אנשים בשטח.‬
‫תהפכו כל אבן. אתה מבין אותי?‬
‫כן, אנחנו לא עושים את זה פה.‬
‫אפילו לא המסוק?‬
‫יש לנו מסחרית לבנה,‬ ‫אבל צריך אישור מחלקתי בשביל זה.‬
‫אולי תשבו לכם? תרגישו בנוח.‬
‫תכף מזמינים צהריים.‬
‫אולי כדאי שנחזור לחפש את בן.‬
‫רק עכשיו הגענו.‬
‫היי, דייגו.‬
‫אתה בטוח שאלה החבר'ה?‬
‫כן. כן, אני בטוח.‬
‫פה זה מבצעים חשאיים, אחי.‬
‫אני מדבר על ווטרגייט, קובה, בן לאדן.‬
‫אלה החבר'ה.‬
‫תראה.‬
‫כן. אני די בטוח שכאן הם, אתה יודע…‬
‫מוציאים את הסוכנים לפרישה מוקדמת.‬
‫החבר'ה האלה הם הכי טובים שיש.‬
‫כן, בטח. ככה קרא לי המנהל במועדון‬
‫כשהוא שיבץ אותי למזנון צהריים‬ ‫של ימי ראשון.‬
‫נשמע שהולך לך מעולה בהמון תחומים.‬
‫למזנון הצהריים של יום ראשון‬ ‫משבצים את מי שמוגדר כנטל.‬
‫מקושקשות ובחורות.‬
‫תסתכל מסביב.‬
‫זה מקושקשות ובחורות.‬
‫אני לא אתן לגישה השלילית שלך‬ ‫להרוס לי את זה.‬
‫בסדר. תעשה חיים.‬
‫אני אלך לבדוק‬ ‫אם לריבונס יש מידע על השומרים.‬
‫לא נראה לי שאצליח לאכול עוד עכברוש.‬
‫אם מוסיפים קליפת תפוז,‬ ‫יש לזה טעם של ברווז ברוטב תפוזים.‬
‫רוצה לנחש כמה זמן אנחנו כבר כאן למטה?‬
‫די זמן בשביל שאמצא שערה לבנה ראשונה.‬
‫והיא לא על הראש שלי.‬
‫לפי לוח השנה שלי,‬
‫עברו שש שנים, חמישה חודשים ויומיים.‬
‫כן, טוב, בקרוב נמצא את הדרך הביתה, נכון?‬
‫אם לא ידקרו אותנו, יירו בנו,‬ ‫או יפוצצו אותנו בפעם הבאה שנעלה למעלה.‬
‫את יודעת, היה לנו מזל שיצאנו בחיים‬ ‫מחלק מצירי הזמן האלה.‬
‫כן, טוב, אנחנו עדיין בחיים,‬ ‫אז אנחנו בטח עושים משהו כמו שצריך.‬
‫את זוכרת את ציר הזמן‬ ‫שמצאנו לפני כמה ימים? בחממה?‬
‫והתותים. מה איתו?‬
‫נראה די נחמד שם.‬
‫אין שם חזירי פרא. אין משטרה חשאית.‬
‫חשבתי שאולי נוכל להתמקם שם לזמן מה.‬
‫אז אתה מרים ידיים?‬
‫אף אחד לא אמר להרים ידיים, אבל…‬
‫עברו כמעט שבע שנים, ליילה.‬
‫מגיע לנו לנוח.‬
‫את יודעת, מיטה. מקלחת.‬
‫אני אחנוק גור חתולים בשביל אמבטיה חמה.‬
‫רק כמה ימים, אוקיי?‬ ‫זה לא אומר שאנחנו מרימים ידיים.‬
‫לא.‬
‫אוקיי.‬
‫- קינג רג' -‬
‫אני לא אוהב את זה, ג'ין.‬
‫אני יודעת, ג'ין,‬ ‫אבל דיברתי עם "האייל האציל".‬
‫הוא דובר אמת.‬
‫השיר שהוא כל הזמן שורק. אני שונא אותו.‬
‫בוא רק נשמע מה יש לו לומר.‬ ‫בסדר? זה לא יזיק.‬
‫מר מאנץ!‬
‫אתה רחוק מאוד מהאייל האציל.‬
‫טוב, לא הייתי מפספס‬ ‫את מה שעומד לקרות בעד שום הון שבעולם.‬
‫אה? ומה עומד לקרות?‬
‫הטיהור.‬
‫אבל אנחנו…‬ ‫-איבדתם את הבחורה. אני יודע.‬
‫איך לעזאזל אתה יודע את זה?‬
‫יש לי אנשים שמחפשים אותה.‬
‫גם לנו.‬
‫ספרו לי איך היא ברחה.‬
‫היא הייתה נעולה באסם. הצבנו שומרים.‬
‫ג'ין ואני היינו בבית…‬ ‫-ורקדנו.‬
‫כששמענו את הצרחות.‬
‫עד שהגענו לאסם…‬
‫היא הצליחה לחפור החוצה.‬
‫עם הבחור הזה עם הזרועות.‬
‫מצוין.‬
‫סליחה?‬
‫הבחור הזה הוא החתיכה החסרה בפאזל הזה.‬
‫הוא המנעול, והיא המפתח.‬
‫אתה חתיכת בן זונה מסתורי.‬ ‫-ג'ין!‬
‫או שתגיד לנו מה שידוע לך,‬
‫או שאטביע לך את הפרצוף בשמן עמוק.‬
‫לבחור הזה יש משפחה,‬
‫ואם הם ימצאו אותו ואת ג'ניפר לפנינו,‬
‫הכול ייהרס.‬
‫אז…‬
‫אולי תפסיק עם הבולשיט המאצ'ואיסטי,‬
‫בואו נתחיל לעבוד,‬ ‫נגלה לאן המשפחה הולכת ונעצור בעדם?‬
‫"מורידים אחד‬
‫"מעבירים אותו מיד ליד‬
‫"ואז כל מה שנותר‬
‫"הם שני בקבוקי בירה על…"‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה זה, קיבינימט?‬
‫עוף מפה, או שאשרוף אותך.‬
‫עוף מפה!‬
‫איכס!‬
‫איכס! מגעיל.‬
‫אתה בטח ת'נדרבולט.‬
‫אתה כלב טוב.‬
‫אתה כלבלב מת טוב.‬
‫כן. אתה אוהב נשיקות, מה?‬
‫היי, יש לי משימה בשבילך, ת'נדרבולט.‬
‫אתה צריך ללכת להביא.‬
‫אני צריך שתלך להביא בן אדם.‬
‫לא משנה איזה אדם חי.‬
‫רק בלי אופנועים, בלי עור.‬
‫הבנת, כלב? אתה מבין, נכון?‬
‫תפסיק!‬
‫בבקשה! לך תביא!‬ ‫אתה יכול לעשות את זה, כלבלב!‬
‫זה המקום?‬ ‫-כן.‬
‫המקום האהוב עליו.‬
‫היית כאן פעם?‬ ‫-לא.‬
‫אף פעם לא הייתי בפנים.‬
‫אז כן היית כאן פעם.‬ ‫-במונית, אימא.‬
‫כדי לאסוף את דוד קלאוס.‬
‫אלוהים! תירגעי פעם אחת בחיים שלך.‬
‫אנחנו נדבר על זה אחר כך. חכי כאן.‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫תפתח!‬
‫עופי מפה!‬
‫איפה הנימוסים שלך?‬
‫כן, מותק.‬
‫בשבוע הבא.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה. אני מחפשת את אחי, קלאוס.‬
‫ראית את…‬
‫אוקיי.‬
‫קלאוס?‬
‫"דרשו ותמצאו."‬
‫אז קלאוס הוא אחיך, מה?‬
‫אני מניח שיפה וטיפש זה תורשתי.‬
‫כן.‬
‫זה היה חמוד.‬
‫נאלצתי לוותר על קלאוס.‬
‫אבל בהתחשב בעובדה‬ ‫שאת אישה עם כישרונות מיוחדים,‬
‫אולי תהיי מעוניינת למלא את מקומו.‬
‫אבל אני חייב לשאול, את מאלה שמרסקות ביצים?‬
‫כי אם יש דבר אחד שאני לא אסבול בצוות שלי,‬
‫זה מרסקת ביצים.‬
‫היי, מניאק!‬
‫קלייר, לא!‬
‫פרחחית!‬
‫זאת הייתה טעות.‬
‫כלבה ארורה!‬
‫אתה יודע, אולי אתה צודק.‬
‫אני באמת מרסקת ביצים.‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫שיט.‬
‫עכשיו, איפה אחי?‬
‫או שבפעם הבאה זה יהיה הלב שלך.‬
‫בית הקברות לחיות בסיקמור. הוא קבור שם.‬
‫איזה קבר?‬
‫מה את, לעזאזל?‬
‫אני שחקנית, חתיכת בן זונה.‬
‫טוב, הוא היה חצוף.‬
‫יש לי שלושה בערך באותו הגיל.‬
‫התמונה הזאת בת עשר.‬
‫הילדים כבר גדולים.‬
‫יש להם חיים משלהם, ילדים משלהם.‬
‫זה בטח נחמד.‬
‫בכלל לא. הם לא סובלים אותי.‬
‫אשתי הראשונה עזבה אותי לפני שנים.‬
‫התגרשתי שלוש פעמים.‬
‫קיבינימט, אחי!‬
‫מה קרה?‬
‫העבודה.‬
‫כששולחים אותך למשימה,‬ ‫הדבר האחרון שכדאי לך לעשות‬
‫הוא לעדכן מישהו איפה אתה או מה אתה עושה.‬
‫זה כולל משפחה.‬
‫אתה לא רוצה שהם ידאגו.‬
‫כן, אבל…‬
‫היא ידעה מה זה החיים האלה.‬
‫נכון? כאילו, לעבוד בשביל ה-CIA.‬
‫כן, ברור שהיא ידעה.‬
‫וכשהילדים היו גדולים מספיק, גם הם ידעו.‬
‫בשנים הראשונות זה היה בסדר להיעדר כל הזמן,‬
‫עד שכבר לא.‬
‫פשוט התרחקנו לאט לאט, אתה מבין?‬
‫הפכנו לזרים בביתנו.‬
‫כן, אבל…‬
‫המשימות.‬
‫לנסוע בכל העולם.‬
‫הייתי מוותר על הכול.‬
‫על הכול, בשנייה,‬
‫בשביל ההזדמנות לאכול ארוחת ערב‬ ‫עם הילדים שלי בשש…‬
‫לעזור להם עם שיעורי הבית,‬
‫או ההזדמנות לשכב ליד אשתי בסוף היום.‬
‫לכן אני כאן למטה.‬
‫לתייק ולערום. ככה צריך לעשות.‬
‫מה? לתייק ולערום?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שזו יחידה מובחרת.‬
‫בן, הדבר המובחר היחיד ביחידה הזו‬
‫הוא מצב הפנסיה שלנו.‬
‫אבל…‬
‫טוב, אבל מה עם הבחור הזה?‬
‫הוא אמר שהוא עבד על התיק של קסטרו בזמנו.‬
‫קסטרו?‬
‫בטח, לארי קסטרו,‬
‫מלך זייפני שמן הזית מהאנטילים ההולנדיים.‬
‫כן. זו הייתה חתיכת מבוכה בשביל הסוכנות.‬
‫זה מקושקשות ובחורות.‬
‫מזנון צהריים של יום ראשון, ידידי.‬
‫יש לי מספר שתיים.‬
‫דודה ג'י, היי. זה אני.‬
‫תקראי לליילה.‬
‫מה?‬
‫איפה היא?‬
‫בסדר.‬
‫אם תמשיכי ככה,‬
‫לא יישארו לנו תותים כשהשלג יגיע.‬
‫אז נאכל שלג.‬
‫אל.‬
‫מה?‬
‫אל תהיה מוזר.‬
‫זה היה מוזר?‬
‫לא, ולכן זה מוזר.‬
‫היי, מה הוחלט, חבריקו?‬
‫הצוות שלך מצא את בן וג'ניפר?‬
‫זה לא עניינך.‬
‫הם זקוקים להגנתנו.‬
‫אתה זה שזקוק להגנה.‬
‫הגיע הזמן שתלך, חבריקו.‬
‫אוי, ג'ין.‬
‫ג'ין, ג'ין, ג'ין.‬
‫תצא מהדלת האחורית, ואל תחזור.‬
‫מה הבעיה בדיוק?‬
‫אתה פשוט לא מוצא חן בעיניי, זה הכול.‬
‫זה הכול?‬
‫על קצה המזלג, כן.‬
‫מה עם ג'ין?‬
‫ג'ין לא קובעת כאן. אני קובע.‬
‫היא יודעת את זה?‬
‫אז הנה מה שתעשה:‬
‫אתה תעזוב…‬
‫או שאני אפוצץ לך את הברכיים.‬
‫אוי, לא. רק לא זה.‬
‫אתה יודע, ג'ין…‬
‫אני מצטער שזה לא הלך בינינו.‬
‫באמת. אני מתכוון לזה.‬
‫לך תזדיין.‬
‫הלכת לאיבוד?‬ ‫-אלוהים!‬
‫כן.‬
‫הלכתי לאיבוד. אבל אתה יודע מה?‬
‫אני חושב שכולנו הלכנו לאיבוד במידה מסוימת.‬
‫נכון?‬
‫כולנו מחפשים משמעות בעולם המשתנה תמידית.‬
‫לא בקומת המנהל.‬
‫נכון מאוד.‬
‫אתה יודע איפה השירותים?‬
‫סוף המסדרון, תפנה ימינה.‬
‫תודה.‬
‫- פתוח -‬
‫- סגור -‬
‫שיט.‬
‫אפשר לעזור לך שם במשהו?‬
‫אני…‬
‫ראיתי ש… זה…‬
‫ניזוק.‬
‫ואני די מיומן בכלי עבודה,‬
‫אז חשבתי אולי לנסות לתקן את זה בשבילך.‬
‫טוב, יש לנו אנשים בשביל זה.‬
‫טוב.‬
‫שנחזיר אותך לאחיך עכשיו?‬
‫בטח.‬
‫זה הכול, דרק.‬
‫היי, אגף R לא נמצא במרתף?‬
‫כן.‬
‫הוא במרתף.‬
‫אז למה אנחנו עולים?‬
‫מה לעזאזל…‬
‫היי!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫דייגו!‬
‫קוד ירוק באגף R.‬
‫תשלחו תגבורת.‬
‫איפה המכנסיים שלך?‬
‫אנחנו חייבים לזוז.‬ ‫-למה?‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫רקדת לריבונס ריקוד ארוטי?‬ ‫-סוג של.‬
‫מצאתי אותם. הם פה.‬
‫שיט.‬
‫לות'ר.‬
‫מה?‬
‫כן, זה הקטע שלהם.‬
‫קום.‬
‫עוד אחד בפנים.‬
‫לות'ר!‬
‫קצת עזרה פה, חבר?‬
‫לא בתכשיטים.‬
‫לות'ר!‬
‫היי!‬
‫חזרנו, מותק!‬
‫כדאי שנזוז.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מכאן.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫דבר לא יעצור את הטיהור.‬
‫היי, למישהו הלך טוב היום.‬
‫זה בזכות המלכודות שהכנת.‬
‫יוצאות מן הכלל.‬
‫תיקנתי אותו.‬
‫היי, אני מכירה את המבט הזה. דבר כבר.‬
‫אוקיי.‬
‫מה זה?‬
‫תסתכלי בפנים.‬
‫מאיפה זה?‬
‫הכנתי את זה.‬
‫אתה ממש מלא הפתעות.‬
‫רק שתהיי מרוצה.‬
‫היי, לאן אתה הולך?‬
‫נגמרו לנו הגרוטאות.‬
‫אני כבר אצטרף אליך.‬
‫בסדר, מותק.‬
‫מתי מגיעים?‬
‫נגיע בקרוב.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫אל תדאג.‬
‫אוקיי.‬
‫שיט.‬
‫טוב.‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫זה כתב היד שלי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זה…‬
‫זהו זה.‬
‫זו… הדרך שלנו הביתה.‬
‫חמש?‬
‫כן. כאן!‬
‫מצאת משהו?‬
‫שום דבר. לא.‬
‫תיזהרי מזה.‬
‫אוקיי. שנמשיך לחפש בכיוון הזה?‬
‫כן, רעיון טוב.‬
‫אף אחד לא בא להציל אותך.‬
‫אתה חייב להיאבק‬
‫על זכותך‬
‫לחיות.‬
‫אתה יכול לעשות את זה.‬
‫תמצא את הלוחם.‬
‫תמצא את ברוס לי.‬
‫תמצא…‬
‫את אומה תורמן.‬
‫דוד קלאוס! איפה אתה?‬
‫קלאוס!‬
‫קיבינימט, קלאוס. איפה אתה?‬
‫אלוהים! מה אם הוא…‬
‫לא, הוא לא. אוקיי?‬
‫אנחנו רק צריכות למצוא אותו, בסדר? קדימה.‬
‫קלאוס?‬
‫דוד קלאוס!‬ ‫-קלאוס!‬
‫קלאוס?‬
‫דוד קלאוס!‬
‫קלאוס?‬
‫את שומעת כלב נובח?‬
‫קלייר, תראי. קדימה.‬
‫קלאוס!‬
‫ת'נדרבולט.‬ ‫-ת'נדרבולט. אוקיי.‬
‫אלוהים?‬
‫כמעט.‬
‫אליסון?‬ ‫-כן.‬
‫אליסון, זו את?‬ ‫-כן!‬
‫כן!‬
‫קלייר. קלייר-בר.‬
‫היי.‬
‫חזרתן להציל אותי.‬
‫ברור שחזרנו.‬
‫איך מצאתן אותי?‬
‫שמענו נביחות.‬
‫תודה לאל!‬
‫בואו…‬
‫נעוף מפה.‬
‫כן.‬ ‫-נזוז?‬
‫תודה, ת'נדרבולט.‬
‫מה זה?‬
‫אני יודעת שאמרנו בלי מתנות…‬
‫אבל…‬
‫לציון שבע שנים איתך בתוך החרא.‬
‫לעזאזל. אתה לא תבכה, נכון? זה רק קפה נמס.‬
‫ליילה, אני צריך לספר לך משהו.‬
‫אוקיי.‬
‫מה זה?‬
‫דרך לחזור הביתה.‬
‫זה צופן.‬
‫כמה זמן זה אצלך?‬
‫אני לא ממש בטוח.‬
‫כמה זמן?‬
‫חמישה חודשים.‬
‫אולי שישה.‬
‫ולא סיפרת לי… למה?‬
‫את יודעת למה.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה נראה לך שאני עושה? אני הולכת הביתה.‬
‫ליילה, כדאי שנדבר על זה.‬
‫אין על מה לדבר. אנחנו חוזרים.‬
‫חוזרים למה? לעוד אפוקליפסה?‬
‫לעוד ציר זמן מקולקל? עוד נישואים מקולקלים?‬
‫זה לא עניינך!‬
‫האמת היא שכן.‬
‫הייתי כאן איתך בשבע השנים האחרונות,‬ ‫ושמרתי עלייך.‬
‫טיפלתי בך כשהיית חולה.‬ ‫חיבקתי אותך כשהיית עצובה.‬
‫אז זה כן העסק שלי.‬
‫אנחנו לא מדברים על זה.‬ ‫-שנינו יודעים כמה היית אומללה.‬
‫אין לך זכות להחליט מה אעשה עם חיי!‬
‫הוא לא יכול לתת לך מה שאת צריכה.‬
‫ואתה כן?‬
‫את מאושרת פה.‬
‫אני יודע את זה.‬
‫שנינו מאושרים פה.‬
‫זה לא אמיתי, חמש! שום דבר פה לא אמיתי!‬
‫אז מה זה, אם ככה?‬
‫הישרדות.‬
‫שום דבר מעבר.‬
‫יש לי ילדים, חמש.‬
‫ילדים שזקוקים לי.‬
‫ואני זקוקה להם.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל אנחנו לא יודעים למה אנחנו חוזרים.‬
‫יכול שהכול איננו, ו…‬
‫לפחות כאן, יש לנו זה את זו.‬
‫תישאר אם אתה רוצה. אני חוזרת.‬
‫מה כל זה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫טוב, זו ממש טרדה.‬
‫איפה הנהגים?‬
‫קדימה!‬
‫זהירות!‬
‫חסלו אותם!‬
‫תיכנס למכונית!‬
‫מה קורה שם?‬
‫תתכופף ואל תקום!‬
‫תתניע את המכונית!‬
‫סע!‬
‫אתה בסדר?‬
‫קרעת לי את החליפה כשזרקת אותי למכונית.‬
‫תשלח לי חשבון.‬
‫אני לא יכול לומר‬ ‫כיצד הרגריבס השני ראה אותך,‬
‫אבל…‬
‫זה לא היה בסדר מצדו‬ ‫להתייחס אליך כפי שהתייחס.‬
‫כעת זה ברור כשמש לגרסה הזו של עצמי…‬
‫שאתה ראוי ללבוש את המדים‬
‫באותה המידה, אם לא יותר ראוי, מהאחרים.‬
‫אנחנו אמורים להגיע עוד מעט לבנק.‬ ‫-אני לא יכולה. אני לא אחזיק מעמד.‬
‫את יכולה להחזיק מעמד עוד קצת?‬ ‫-לא, עצור. אני חייבת לשכב.‬
‫טוב, אני אמצא מקום.‬ ‫-עכשיו!‬
‫אל תדאגי, אני איתך.‬
‫קדימה. בואי נכניס אותך פנימה.‬
‫- טאטפורדס -‬
‫מצאתי אותם.‬
‫שלום? אנחנו צריכים עזרה!‬
‫אני חייבת לשכב. עכשיו!‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר, אל תזוזי. אני אלך למצוא מישהו.‬
‫זה מצלצל.‬
‫מוקד חירום, איך אוכל לעזור?‬
‫ג'ניפר?‬
‫הלו?‬
‫יש לך מקרה חירום?‬
‫ג'ניפר!‬
‫ג'ניפר.‬
‫אני מפחדת, בן.‬
‫מישהו שלא מבין רמזים.‬
‫ג'ין!‬
‫לא!‬
‫זה היה יכול להיות כל כך פשוט.‬
‫החלפת חולצה?‬
‫החולצה השנייה התלכלכה.‬
‫רוטב צ'יקדו.‬
‫מנטה שוקולד צ'יפס.‬
‫מה עובר עליך, ג'ין?‬ ‫אתה יודע שזה עושה לך שלשול.‬
‫אין כל פסול בלחיות על הקצה לפעמים, אהובתי.‬
‫מנהיגים.‬
‫אחד הצוותים שלנו מצא את בן וג'ניפר.‬
‫הגיע הזמן להעביר את הקריאה.‬
‫אתם בטוחים?‬
‫נגני את השיר.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬