Pe 1 aprilie 2019,
Pământul a fost distrus de un eveniment cataclismic.
Miliarde de oameni au pierit în câteva minute.
În mod ironic,
cei șase supraviețuitori ai apocalipsei sunt cei care au provocat-o.
Țineți-vă bine! O să iasă urât!
- A fost... - Colosal.
Unde e Cinci?
Cinci!
Diego! Allison!
Unde e toată lumea?
Au dispărut.
Au dispărut, ca un pârț în vânt.
Am rămas doar noi doi. Grozav!
Unde naiba suntem?
Pălăriile-s iar la modă?
Întrebarea e: "Când suntem?"
Așteptați! Scuze!
Fiți amabil! Îmi puteți spune în ce an suntem?
Sau în ce zi?
Ce bădăran!
Klaus! Treci încoace!
Ce e?
- Uite aici! - Da.
- Pare genul meu, dar să-l văd și la corp. - Data, idiotule!
Da...
11 februarie 1960.
1960.
- Rahat! - Rahat!
RESTAURANTUL STADTLER'S
DOAR ALBI
Rahat!
Diego!
Cinci?
Allison!
- Allison! - Allison!
- Allis... - Allison!
1 SEPTEMBRIE 1963
Ajutor! Să mă ajute cineva!
Nu! Să mă ajute cineva!
...iar strălucirea acelui foc poate cu adevărat să lumineze lumea.
Așadar, dragi concetățeni americani...
nu întrebați ce poate face țara voastră pentru voi...
ci ce puteți face voi pentru țara voastră.
12 OCTOMBRIE 1963
Nu!
Sfinte Sisoe!
Luther!
Diego!
25 NOIEMBRIE 1963
"Sovieticii atacă SUA"?
JFK DECLARĂ RĂZBOI
Nu se poate.
O să te luăm de aici. Ține capul jos!
Brancardier!
Capul jos, puștiule!
Ce naiba am făcut de data asta?
Am auzit un zvon că v-am sucit mințile.
Cinci! Unde ai fost, ticălosule?
- Vino cu mine dacă vrei să trăiești. - Hazel? Ce se întâmplă?
Nu am timp de explicații.
Alea-s bombe nucleare.
- Și familia mea? - Nu-i poți salva dacă mori.
Bine...
Ce-a fost asta?
Sfârșitul lumii. 25 noiembrie 1963.
1963...
Hazel, nu sunt istoric, dar nu-mi amintesc un holocaust nuclear.
Nu zău!
- Și familia mea? - Morți, ca restul lumii.
Unde suntem?
În Dallas, pe aceeași stradă. Cu zece zile mai devreme.
Avem timp să refacem cronologia și să-i salvăm.
- De unde începem? - "Noi"? Tu singur.
Eu fac ce mi-a cerut Agnes.
E cumva...?
- Moartă? - Da.
De cancer.
S-a dus repede.
Am avut 20 de ani împreună. Veșnicia n-a fost să fie.
Îmi pare rău, Hazel.
Și Comisia?
M-am rupt de nemernicii ăia. Nu le datorez nimic.
Atunci cine naiba sunt ăia?
Rahat!
Fugi!
Le-am spus să facă serviete antiglonț!
FERMELE GOLDFIELD PRODUSE LACTATE
MORTY'S EXPEDIERI ȘI PRIMIRI
MORTIMER GUSSMAN, CHIRURGIE DENTARĂ
Ce vrei?
Vând enciclopedii pentru grupul meu de tineret.
Eram curios...
- Cum ai făcut asta? - N-am timp să explic.
- Ești de la Pentagon? - Nici vorbă!
CIA? FBI? KGB?
E proaspătă?
Ce...?
- E cafea columbiană? - E rețeta mea.
LUMINI STRANII VIZITATORI DIN SPAȚIU
AVIATORI OBSERVĂ UN OZN
Ai auzit de Zona 51?
De Roswell?
Frățioare!
Am știut mereu că nu suntem singuri. Eleanor mă credea nebun, dar e adevărat.
OZN-uri, cercurile din lanuri...
Adevărul e dincolo de noi.
Nu, adevărul e... chiar în fața noastră.
Spune-mi...
De ce folosiți sonde anale?
Încă un pas, și-ți fac creierul terci.
- Ai nevoie de spațiu, desigur. - Tu ai făcut chestiile de pe acoperiș?
Sigur că da. Da, am urmărit anomaliile din atmosferă.
- Așteptam. - Ce anume?
Să vii.
Să veniți voi toți.
Totul a început în 1960, când s-a lansat Silvertone Omega.
CU TREI ANI ÎN URMĂ
Vorbeam cu niște clienți când s-a petrecut ceva foarte ciudat.
Acesta, Silvertone Omega, e în topul vânzărilor.
Culori ca în realitate.
Cine știa că Lucy e roșcată?
Mă scuzați... o clipă?
Diego!
În trei ani, am văzut pe aleea din spate cinci explozii de energie.
De fiecare dată, la fel.
O lumină albastră, apoi apare cineva.
- L-ai văzut bine pe vreunul? - Pe primul. Și pe cel mare și sensibil.
- Sensibil? - Da, plângea mult.
Revenea pe alee și tot repeta numele unei femei.
- Allison! - Luther.
Nu a fost singurul. Și ceilalți s-au întors să se caute.
Apoi au încetat.
Deci familia mea e în viață.
La naiba! Cred că i-am lăsat blocați aici. Ascultă-mă!
Elliott. Mă cheamă Elliott.
Nu-mi pasă! Am zece zile să-i găsesc și să salvez lumea.
Am nevoie de ajutorul tău.
Ai nevoie ca eu...?
Uite, mereu am crezut că tipul din poză arată ca numărul patru.
BĂRBAT CU MAI MULTE CUȚITE ARESTAT
Diego.
- E de ajutor? - Habar nu ai!
Da!
Lucrul manual se face în sala comună între orele 13:00 și 15:00.
Pastilele se vor distribui înainte.
Mulțumesc, Alan, că te-ai deschis. Teama este ceva ce înțelegem cu toții.
Cine mai vrea să împărtășească?
Cineva? Cine urmează?
Diego, ai fost foarte tăcut în dimineața asta.
Mă gândeam la ce s-a spus. Las vindecarea să mă pătrundă.
Ai vorbit despre tatăl tău.
Chipurile, copilăria ta a fost ca un experiment.
Chiar a fost.
- Sau așa ai simțit? - A fost efectiv un experiment.
Să aprofundăm. Spui că tatăl tău e malefic.
- Sigur că da! - Deci faci pe eroul ca să-l superi.
- Sunt adult, dr. Moncton... - Te definești prin opoziție cu tatăl tău.
Care e mort. Deci nu te definești cu adevărat, nu?
Spune-i asta lui Luke Skywalker!
Crede-mă, e o trimitere excelentă.
Umorul e bun, dar adevărul e și mai bun.
Cine e adevăratul Diego?
Nu știu.
N-am știut niciodată.
Dar sunt pregătit.
Sunt pregătit să aflu.
Mulțumesc, Diego.
Bine, pauză până la prânz.
Dă-mi să văd!
Îndrugi baliverne.
- Fără lacrimi? - S-a prins.
Ba a pus botul.
Pariez pe trei jeleuri.
- S-a făcut. - Bine.
Dr. Moncton.
- Aveți o clipă? - Desigur.
Mi-a fost mult mai bine recent, nu?
Da. Ești mai calm și mai pașnic.
Mă bucur că te deschizi grupului.
Când credeți că o să ies de aici?
Cazul tău va fi reanalizat peste 90 de zile.
Nu pot aștepta atât de mult.
Ia-o pas cu pas, bine?
Nu înțelegeți.
Președintele va fi ucis peste o săptămână.
Diego, credeam că am discutat asta.
Știi ce e complexul eroului?
- E pentru boi care se cred... - Ai o fantezie paranoică despre Kennedy.
Chiar îl vor ucide.
Îl vor împușca în cap chiar aici, în Dallas.
- Mă înțelegi? - Dă-mi drumul!
- E-n regulă! Scuze. Sunt bine.
Sunt calm.
- Doamne, ce prostie! - Poate pentru tine.
Să te înveselesc.
- Bacon. - L-am furat de la cantină. Vrei?
Nu.
Adevărul e că-l păstram pentru marea ta evadare.
- Cum adică? - Zic și eu.
Nu știu ce pui la cale, dar sunt descurcăreață.
Chiar dacă plănuiam ceva, și nu fac asta,
numai pe tine nu te-aș lua.
Din cauza jeleurilor? Ți le dau înapoi.
Nu e din cauza...
Sunt lup singuratic. Nu-mi trebuie haită.
Perfect. Și eu sunt ce s-ar putea numi "lupoaică singuratică".
Hargreeves, ai un vizitator.
- Cine? - Nu sunt secretara ta.
O fi venit tati să-ți spună: "Te iubesc."
Du-te naibii!
- Cinci. - Salut, Diego!
Te prinde albul.
Era timpul să apari.
- De unde știai că voi veni? - Fiindcă asta faci.
- Unde-s ceilalți? - Nu-s cu tine?
O să-i găsim.
- Când ai ajuns? - Acum 75 de zile.
- Pe aleea din dosul... - Commerce cu Knox.
- Tu? - Am ajuns azi.
Cum m-ai găsit?
Pagina 16.
"Bărbat tulburat, cu mai multe cuțite, arestat pe strada N. Beckley nr. 1026."
Casa lui Lee Harvey Oswald.
Îmi explici?
Să zicem că forțele de ordine din Dallas nu m-au susținut
în încercarea de a împiedica asasinatul lui John F. Kennedy.
- Fiindcă n-a avut loc încă. - Și nu va avea loc.
Nu cât sunt eu aici.
Mi-am tăiat barele de la cameră.
În vreo două zile scap,
apoi îl opresc pe Oswald și-l salvez pe președinte.
Dacă vrei să te bagi, zi-mi.
Ascultă-mă cu atenție, țăcănitule!
N-o să faci nici pe dracu'.
De ce nu?
- Fiindcă trebuie oprită apocalipsa. - Nu zău!
Asta va fi peste 60 de ani.
Nu apocalipsa aia. Asta e una nouă.
Ne-a urmat.
Am văzut-o.
Război nuclear, Diego. Peste zece zile.
Și pe mine m-au închis!
Bine, intru-n joc.
- Ce o provoacă? - Nu știu.
Poate că vreun dereglat cu un complex de erou
a stricat totul salvându-l pe președinte.
Deci am reușit?
L-am salvat pe președinte?
Știam eu că pot!
Bine, te ajut.
- Aleluia! - După ce-l salvez pe JFK.
Apoi mă duci în trecut ca să-i tai gâtul lui Hitler cu un cuțit de unt.
De asta nu ai prieteni.
Știi ce? Gardian!
Fratele meu va evada.
- Și-a tăiat barele de la cameră. - Ticălosule!
Nu mișca, târâtură!
- E pentru binele tău. - Nu, Cinci!
Fratele meu e bolnav.
Sper să primească ajutorul de care are nevoie.
Nu, te rog! Nu seringa!
Mă întorc după tine. Doar...
Somn ușor!
M-am întors!
Scuze că am lipsit atât.
Te-ai distrat cu Vanya azi, Harlan?
Da. Am fost să vedem caii și am citit James și piersica uriașă.
- A avut vreo criză? - Nu.
Tu cum te simți?
M-au mai lăsat durerile de cap.
- Dar tot nu-mi revin amintirile. - Atunci trebuie să-ți facem unele noi.
- Vanya, aproape l-am convins pe bou. - Carl, nu vorbi urât de față cu Harlan!
Glumești? Dacă băiatul spune "bou", îi iau un pistol cu capse.
Dacă spune orice, vă iau Cadillacuri tuturor.
Lumea nu înțelege că în vânzări trebuie să pui osul la treabă.
Lumea crede că e suficient să zâmbești larg și gata.
- Asta crede lumea, Carl? - Da.
Dar nu înțelege arta și știința meseriei.
Trebuie să fii abil ca să duci la capăt vânzarea.
- Vânzarea, zice! - Da, vânzarea!
Te-a sunat cineva?
Am mai pus un anunț în ziar azi.
Cineva trebuie să te caute.
- Poate nu-s genul de care ți se face dor. - Mă îndoiesc foarte tare.
Nouă ne-ar fi fost dor deja.
Gata...
- Unde mergi? - La birou.
Am spus că "aproape" l-am convins.
- Încă nu am reușit. - La cât te întorci?
Nu știu.
Depinde de cât de tare mă călăresc ca să vă pot oferi viața asta.
Bine. Să nu faci gălăgie când vii.
- Să nu trezești băiatul. - Ne vedem mâine.
- Seară bună, Vanya! - Seară bună!
Pa, Harlan!
Acum ce mai e?
Mai știi când ți-am spus că motorul e supraîncălzit?
Inteligența nu te face mai interesant.
Nici barba.
M-ar ajuta să știu încotro mergem, Mysterio.
- Înapoi în Dallas. - Așa de departe? Cât stăm?
- Nu te privește. - Zău?
Crezi că o să te urmăresc peste tot încă trei ani?
Da, ești sclavul meu fantomă.
Ai uitat?
Nu. Să ne întoarcem. Au nevoie de tine în San Francisco.
Mă sufocau! Simțeam că-mi iau pielea de pe mine.
Eu am nevoie să fim acolo.
Am treburi neterminate.
Ce ai de gând?
O să-ți porți costumul de erou-fantomă și o să faci apeluri-fantomă?
- Rezolvi treburi? - Las-o baltă!
Întoarce-te! Ai treburi neterminate.
Nici nu ai trup fără mine. Ai nevoie de mine.
Nimeni n-are nevoie de tâmpeniile tale. De asta ești singur mereu.
Mănânci rahat, mâncător de rahat ce ești!
Dă-te de pe mine!
Ți-ai făcut duș?
Nu!
Te-a rătăcit, băiete?
Mi-e sete, de fapt.
Da?
Ai idee când vine următorul autobuz către Dallas?
Sigur că da.
- Așadar? - La ora 15:00 fix.
Mâine.
Deci am mai mult timp de petrecut cu... Bine.
Frumușelule!
- Adică eu? - Da.
Joci poker cât aștepți?
Știi ce? Aș fi încântat.
Dacă mă mai dezbraci din priviri, o să răcesc.
Ai grijă ce scoți pe gură! Te ia prostia pe dinainte.
E ceva haios?
Nu, e doar un vers la care lucrez.
"În Dallas trăia Buck, un mare bărbat...
Scula lui minusculă brusc s-a sculat...
I-auzi...
Dacă ești așa de încrezător, ce-ar fi să creștem miza?
- Am pus toți banii în joc. - Pune și lanțul de aur de fătălău.
Clyde îmi poate face o cataramă din el.
Ar fi o cataramă dată naibii.
Blufează, să știi.
Nu are nimic.
Pun lanțul de fătălău dacă pui cheile de la camionetă.
Asta dacă nu blufezi.
S-a făcut.
Să vedem!
Ful.
Popi cu șeptari.
Asta...
nu e tocmai nimic.
Cinstit. Ai câștigat.
- Eu plec. - Ai degete lipicioase.
Și intestin iritabil. E o minune că pot sta așezat.
Gata!
Dă-mi cheile!
Haide, Ben!
Ce naiba?
Nu, mersi.
Ești independent. Poartă-ți propriile lupte.
Acum ți-ai găsit să te afirmi?
- Îți place asta, nu? - Nu-mi displace.
Care e?
Întoarce-te, ticălos pricăjit!
E camioneta mea!
Rahat!
Dă-mi camioneta înapoi!
Nenorocitule!
La dracu'!
Ai văzut ziarul de azi?
Pagina unu,
paragraful cinci,
rândul al doilea.
"Întrebat despre amenințarea Comitetului sudic pentru dreptate
că va organiza proteste în timpul vizitei președintelui Kennedy,
secretarul de presă al Casei Albe Pierre Salinger a răspuns..."
- Ce zici? - Am ajuns în presă, iubito!
Asta e partea cea mai bună.
"După cum a spus președintele anul acesta..."
- "Drepturile..." - "Drepturile tuturor sunt atinse
atunci când drepturile unui singur bărbat
sau ale unei femei sunt amenințate."
Am cumpărat ultimele trei exemplare de la Coleman's.
Sunt cel mai norocos bărbat.
- Așa să fie? - Chiar așa este.
Iar tu ești cea mai mare frumusețe pe care am văzut-o.
Și lumina vieții mele.
Ce e?
Nu vreau să-ți faci speranțe prea mari în legătură cu Kennedy.
Vine schimbarea, iubito. Simt.
Simt asta.
Apropo...
Un mic dar înaintea aniversării superbei mele soții.
DE LA PĂMÂNT LA LUNĂ
Ți-am promis stelele, dar...
Luna.
Văd că o privești în fiecare seară. Acum o poți vedea oricând îți dorești.
Haide! Poți să-l termini!
- Pe el! - Da!
Haide!
Haide, javră!
Haide!
- Ce naiba faci? - Du-te dracului!
- Ce naiba, frate? - Ghinion!
Adu mașina.
Bine așa!
ODESSA'S SALON DE ÎNFRUMUSEȚARE
Gata. Potoliți-vă, oameni buni! Mulțumesc.
Ascultați...
Înțeleg că sunteți îngrijorați.
Adevărul e că putem discuta toată seara.
Dar trebuie să acționăm.
- Acum este momentul. - Unde o vom face?
La Stadtler's, pe strada Commerce.
Ascultați...
Dacă începem protestul duminică, cu cinci zile înainte de vizită,
vom atrage atenția presei naționale.
Dar ne trebuie atenția potrivită.
De acord.
Nu avem marjă de eroare.
Nu pot apărea la televizor imagini
cu violență, agresivitate, nici măcar lipsă de respect.
Orice ne-ar face, avem o singură regulă.
Onoare și demnitate, întotdeauna.
Detaliile nu pot părăsi încăperea asta până nu finalizăm planul, bine?
Ce să fac?
- Mă ocup eu. - Stai, Allison!
Scuze, nu tundem decât femei aici.
Femei negre.
Atunci e ciudat că soțul tău e înăuntru.
Dle Mason, vă pot ajuta?
Îmi spui ce faceți aici noaptea?
E locul de muncă al soției mele.
Uneori îl folosim pentru întruniri comunitare.
Întruniri? Pentru ce?
Cu ce vă privește?
Dețin clădirea de vizavi și încă alte câteva din zonă.
Vreau liniște pe strada mea.
Dar nu dețineți clădirea asta, nu?
Încă nu.
Vă rog să plecați de pe proprietate.
Noapte bună!
Tocmai mi-ai lovit piciorul cu ușa în mod intenționat, băiete?
Asta e agresiune.
Nu glumește.
Nu te pune cu ea!
- Sper că te-ai simțit bine. - Habar nu ai.
S-au dus onoarea și demnitatea.
Să înceapă el.
Vedeți-vă de treabă!
Nu pot să dorm. A mai rămas tort?
Sissy...
Fumezi?
Vrei una?
Mama ar muri iarăși dacă m-ar vedea.
N-aș fi zis că ai o latură atât de rebelă.
Bărbații au laturi.
Femeile au secrete.
Care sunt ale tale?
Am un plan de evadare.
Ce?
Am o cutie de cafea
ascunsă sub chiuveta din bucătărie.
Fiecare ban pe care-l pun deoparte fără să știe Carl merge acolo.
De ce?
Ca să pot respira.
Carl e un om bun, dar...
Bărbații buni tot pleacă.
Sau mor.
Fiecare femeie trebuie să se descurce.
- Cum v-ați cunoscut? - Printr-o minciună.
Sora mea mi-a spus că se vede cu un băiat, dar mă cupla pe mine.
Eram prea timidă.
Carl e bine intenționat, muncește mult și își iubește băiatul.
Aveam visuri naive pe atunci.
Ce voiai să devii?
Casieriță la Neiman Marcus.
Pe bune?
Tata ne ducea acolo de Crăciun, să ne cumpărăm parfumuri.
Era un loc magic.
Muzică, rochii, arome...
Toate domnișoarele de la case arătau ca niște păpuși vii.
Ți-ai imaginat vreodată că ești atât de elegantă?
Ascultă!
Ești destul de elegantă.
OSPICIUL HOLBROOK
Lapte, la ora asta?
- La naiba! - Hargreeves.
- Ce cauți aici? - Sunt somnambul.
Îți place să dai din gură? N-o să mai poți după ce-ți rup falca.
Lila?
Nu doar tu vrei să evadezi, lupule!
Ai grijă la umăr!
Cum ai ieșit?
Fugi!
- Cine-s ăia? - Habar n-am.
- De ce te oprești? - Ca să-i distrag.
După mine!
ÎNTREȚINERE
- Pe unde? - La dreapta.
- De ce? - De ce nu?
Bine.
Slavă Domnului! Ne-au atacat trei bărbați.
- Mâinile sus, acum! - Nu înțelegi. Nu suntem tipii răi.
Ciocu' mic și rămâi la podea!
- Cine te-a învățat să lupți așa? - Mama. Haide!
Nu trageți!
SCĂRI
Bună, Luther!
Bună, Autumn! Cum merge treaba?
Aștept tipii cu bacșișurile grase.
Cine-l deranjează pe dl Ruby?
Habar n-am, dar toarnă cocktailuri pe gât de parcă rămânem fără limete.
- Da? Te supără? - Încă nu.
Să facem afaceri!
- Dar nu mai are mult. - Îți fac reduceri.
Mai vreți? Totul e în regulă?
Mă îngrijorează puștiul.
- Care puști? - Cel de la scenă.
I-am spus că nu primim minori.
Da?
Și ce a spus?
M-a întrebat la ce oră ies.
E prea tânără pentru tine.
Și eu mă bucur să te văd.
Ce vrei?
Să nu-mi dai târcoale ca o stripteuză și să iei loc.
De când ești aici?
De un an, din cauza ta.
Regret, Luther. Știu că a fost greu.
V-am crezut morți.
Jack, nu mă face să implor!
- Lasă-mă! - Am treabă.
Stai!
Înțeleg, bine?
Știu cum e să fii blocat în timp.
Crezând că așa îți vei petrece tot restul vieții.
Pe fugă, fără să știi dacă îi vei mai vedea pe cei dragi.
Să fii într-o lume străină.
Dar nu ești singur, Luther.
Trebuie să-i găsim pe ceilalți, căci lumea se va sfârși iar în zece zile.
Habar nu am cum să împiedic asta.
Mă doare-n fund.
Subtitrare: Retail