UN SERIAL NETFLIX
23 NOIEMBRIE 1963
BUN-VENIT! NEW MEXICO
DANA POCKET - SEMNĂTURA LOCATARULUI SEMNĂTURA PROPRIETARULUI
SALT LAKE CITY, 2 DECEMBRIE 1963
LA MULȚI ANI
SPITALUL J. BOGDANOWICZ
Nu!
Oprește-te! Mă doare!
Nu pot!
Tu, sus! Imediat!
Frate! Doamne! Ce ați făcut?
Viktor a făcut iar ca în Carrie?
Nu noi am făcut asta.
Harlan?
Nu te apropia de mine, te rog!
Vreau să mă asigur că ești bine.
Poți vorbi acum.
- E… - Acum pot face multe lucruri.
Cine naiba e bunicul înfiorător?
E copilul salvat de Viktor în Dallas.
- Da. - La naiba! Ai dreptate!
Nu l-a scăpat pe puști de farmece când a făcut toate alea?
- Da, cred că n-a mers. - Ce caută aici?
Cui îi pasă? Ne-a salvat de Sparrows.
- Sloane! - El a făcut asta?
Sloane, ești bine?
E în ordine.
Sloane! E în regulă.
Sloane!
Unul a scăpat, Luther!
Rahat! Sloane!
Harlan, stai!
Nu… Du-te și ajută-l pe Luther!
Dar tu?
Mă descurc. Du-te!
Bine.
Fir-ar să fie!
Tocmai am fost aici. Cât am fost plecată?
Se pare că paradoxul bunicului afectează totul.
- Și locuri în afara timpului. - E posibil?
Nu mă mai interesează posibilul de ceva vreme.
Să ne mișcăm! O să verific Tabloul de control infinit.
Iar eu, biroul lui Herb. Gândacul ar supraviețui la orice.
- Pa! - Pe curând!
Mi-e dor de tine.
E ciudat.
Sloane!
Sloane, așteaptă!
Sloane?
Iisuse!
Sloane?
Ce faci?
Mi-ai întins o cursă?
Nu, n-aș face asta niciodată.
Eu, da. Dă-i drumul!
- Ești bine? - Sunt bine.
Să mergem!
E în regulă. Las-o să plece!
Ce? Glumești?
Dă-i drumul! E rănită.
Ea e dușmanul.
Dacă o rănești, te termin!
Vrei să mă termini și pe mine?
Lăsați-mă să vorbesc cu ea!
Bine? Vă rog!
Crede-mă.
O să vorbească.
E în ordine.
N-ai îmbătrânit.
Au trecut doar trei zile pentru mine.
Cum m-ai găsit?
De atunci, la lac.
Suntem conectați.
Te simt, pe oamenii ca tine…
Ca noi.
Ce simți?
Vibrații.
Ca un diapazon în cap.
Din ce în ce mai tare, cu cât se apropie unul dintre voi.
Pot să-l opresc dacă mă concentrez, dar…
uneori nu reușesc.
Asta s-a întâmplat jos?
Nu am nicio speranță.
Nu…
sunt special ca tine.
N-am fost făcut pentru puterea asta.
Nu o pot controla.
Sunt aici, bine?
O să îndrept asta.
Cum?
Am auzit un zvon…
Allison!
- Spune-mi adevărul! - Las-o să-și facă treaba!
Unde e servieta?
Spune-mi!
Unde e?
Unde naiba e?
- Nu știu. - Allison!
Am lăsat-o la tine acasă și e singura noastră ieșire de aici!
Unde e?
Destul!
Mai bine te întrebi de care parte ești.
- Pleacă odată! - Îmi spui ce să fac?
Plecați cu toții!
Să nu o pierzi din vedere!
Ai înțeles?
Nu s-a terminat.
Haide, să mergem!
Respiră!
Am auzit un zvon.
Că ai fost…
fericită.
Viktor.
Te-ai tuns.
Da.
Ești bine?
Mai bine ca oricând.
Ce e?
Sparrows nu au servieta. Nu au avut-o.
Poftim?
- Ești sigură? - Da, foarte.
Ce facem acum? Ce urmează?
Îmi pare rău. Nu mă pot ocupa de asta chiar acum.
Vorbim mai târziu, bine?
Nu. Nu e bine.
Mai târziu, te rog.
Ne-ai dus la un măcel.
Erați amândoi cu mine. E la fel de mult vina ta ca și a mea.
Cum? Ești Numărul Unu, mai știi?
Da, dar sunt un alt fel de Număr Unu.
Genul de rahat.
De asta te-a retrogradat tata.
De aceea l-a făcut pe Marcus Numărul Unu.
Nu știi să conduci. Nu ai ce trebuie.
Marcus n-ar fi lăsat să…
Marcus nu mai e.
Știi care e o problemă reală?
Tu.
Ești un Număr Doi de rahat, Fei.
Vezi? Până și Christopher e de acord cu mine.
Ce am ratat?
Sună palpitant!
Tată, i-am pierdut pe Jayme, Alphonso și Sloane.
Atunci ar trebui să-i căutăm. Adu-mi haina!
Nu, tată.
Adică au murit.
Ce păcat!
Ce s-a întâmplat?
Ticăloșii ăia de la Umbrella Academy. Ai avut dreptate despre ei.
După ce Marcus a dispărut, Ben ne-a condus într-o misiune pentru a-i doborî.
Și ar fi funcționat, dar au avut un fel de armă secretă.
Un bătrân cu puteri de partea lor,
asta înseamnă că au trișat.
- N-am avut nicio șansă. - Ce ai de gând să faci?
Trebuie să fim pregătiți dacă vin să ne termine,
și vor face asta, dacă nu pregătim un plan.
Care e următoarea ta idee genială, tipule cu idei?
Bine. Du-te cu ea! Vezi dacă-mi pasă.
Încă există o cale de a întoarce asta în favoarea ta.
O să cureți fiecare centimetru.
Ce? Nici măcar nu a fost vina mea, ci a octogenarului.
Nu-mi pasă unde a crescut. O să cureți…
Iar tu ești supărat că ți-ai luat-o de la un cub plutitor!
Până aici! Ești pedepsit. De ce râzi?
Ai lipsit convenabil când s-a petrecut totul.
Vorbeam cu tata.
Nu te clinti!
- L-ai întrebat de mame? - Da.
- Ce a zis? - Că nu le-a ucis el.
Îl crezi.
Nu știu. E greu de spus.
Sparrows l-au drogat bine. Ca pe mine.
Nu te alarmează deloc că-și droghează tatăl?
Trebuia s-o fi făcut și noi. Altceva?
Știi camera de bagaje din subsolul academiei,
unde trăgeam vopsea pe nas?
Da, vag.
Îți amintești de un glob de lumină orbitor?
Acum am terminat.
Cum ați cerut.
- Ce naiba e asta? - Pedeapsa ta.
Și când termini aici,
o să faci curat în camerele de pe lista lui Chet ca să plătești pentru asta.
Iar unchiul tău Klaus o să aibă grijă de tine.
- Ce? Te rog, nu. - Nu! De ce nu o faci tu?
Trebuie să am grijă de Luther, în caz că apare Allison din nou.
Voi doi aveți multe în comun.
- Ba nu. - Ce anume?
- Sunteți o pacoste. - Suge-o!
- Ești un dobitoc. - V-am auzit.
Bine.
Bine. E bine.
Continuul spațiu-timp a fost deformat în mod neașteptat. Înghite totul.
Dragii mei Dot, Iris,
Josh de la contabilitate, toți au dispărut.
Am încercat totul. Nu știu ce să mai fac.
Cronologia se prăbușește.
Ăsta e sfârșitul.
Aș putea ucide pentru niște omletă.
- E mai mare decât cronologia, Lila. - Ce anume e?
- Întregul univers. - Da.
Câinii, oamenii dispăruți… E opusul Big Bang-ului.
În loc ca universul să se extindă, se prăbușește în el.
Ca un prolaps rectal.
E o analogie ciudată, dar da.
Poftim. Asta ne poate oferi niște răspunsuri.
- Manualul de bază. - Exact.
Așa.
Bine, protocol.
„În cazul improbabil al paradoxului bunicului,
fondatorul și orice personal esențial ar trebui…”
„…mutați imediat în buncărul de operațiuni.”
Fondatorul.
Ce fondator?
Nu știu.
- Să găsim buncărul cât mai repede! - Cât mai repede. Cobe.
A-B-C-1-2-3, lacăt personal.
- Poți să nu… - Nu poți vorbi!
Bine.
Îți urăsc familia.
E în regulă. Nici eu nu mă omor după a ta.
- Ai fost și tu implicat? - În ce?
În atacul cu bunicul lui Superman.
Familia mea nu poate decide dacă pune sau nu ciuperci pe pizza.
Habar n-am cine e bătrânul. A apărut pur și simplu.
Te aștepți să te cred?
Stai puțin.
Voi ne-ați atacat.
- Am încercat să te avertizez. - În ultima clipă.
- Era să ne eliminați. - Dar nu am făcut-o.
Și tâmpita ta familie e bine, iar a mea e pe jumătate moartă.
Te-ai folosit…
de mine?
Te-ai apropiat de mine pentru informații?
Chiar crezi asta?
Trebuie să știi ceva despre mine.
Nu prea am prieteni.
Sau aventuri romantice.
Tot ce am e familia mea
și aș face orice ca să o protejez,
mai puțin să te trădez
pentru că nu vreau să fiu așa.
Dacă te joci cu mine acum,
ai câștigat.
Dar dacă asta…
Dacă asta e pe bune, trebuie să avem încredere unul în altul
pentru că nu suntem familiile noastre.
Bine.
Ți-a scăpat un loc.
Și tu unul pe față și nu mă plâng.
Ascultă-mă, amice.
E nimic în comparație cu ce am îndurat eu când eram de vârsta ta.
Mi-a dat odată șase luni de spălat rufe.
Șase luni doar pentru amanetarea unui artefact neprețuit din Mexic.
Se pare că a avut un preț, tată,
și prețul a fost 35 de dolari pentru amfetamină, mersi mult.
Nu e așa rău să te ocupi de rufe.
Ba e, când știi ce fac frații tăi cu șosetele.
Intrai în belele la vârsta mea?
Da, în multe.
Absenteism, furturi, incendieri.
Multe lucruri pe care le făceam nu erau ilegale atunci.
Ai auzit de Legea lui Klaus?
Nu.
Mă rog. Nu mai contează.
De cele mai multe ori încercam să-l supăr pe tata,
pe Luther, pe Diego sau pe Ben.
Da, tulburare de opoziție sfidătoare.
- Așa-i zice psihologul meu. - Continuă!
De obicei e asociată cu o fire certăreață, agresivă…
- Și iritabilă. Exact. - Și iritabilă. Da.
- Antisocială… - Da.
Comportament riscant și impulsivitate.
Alo! Cine e la ușa mea? Eu!
Am…
Și mă bucur să știu ce e.
Deci toate drogurile, manipularea și secta…
- Ai avut o sectă? - Erau anii '60. Toți aveau una.
Dar ideea e că a fost o reacție la tatăl meu
și la așteptările lui obscen de mari.
Apoi, după tata, Ben mi-a bântuit fiecare mișcare.
Cine e Ben?
Ben e unchiul tău mort, care trăiește în cronologia asta.
Dar e mort pentru mine. Nu contează.
Dacă dau foc camerei ăsteia…
Da?
…m-aș simți mai bine?
Nu știu.
Dacă ar fi să acționez acum,
față de cine aș face-o?
Poate că această nouă cronologie e o binecuvântare deghizată,
mai puțin pentru tine.
Dar acum pot avea
o relație normală cu tatăl meu distant și lipsit de emoții.
Stanley.
- Haide! - Nu, pune-o la loc!
Bine, m-ai prins.
Pe toate, te rog. Da.
Parcă erai unchiul distractiv.
Știu, așa credeam și eu.
Pot să păstrez un lucru?
Poți păstra chiloții.
Ar trebui să ajung acasă.
Nu te pot lăsa să pleci.
Nici eu nu vreau să te las,
dar Jayme și Alphonso merită o înmormântare adecvată.
Nu, chiar nu te pot lăsa să pleci.
Ești ostatică.
Da. Din cauza asta.
Familia mea deja mă crede trădător.
- Nu, înțeleg. - Bine.
Probabil familia mea plănuiește să se răzbune.
Deci, continuăm să ne batem până mor toți.
Putem să-i punem capăt și să fim împreună.
Cum?
Vreau să rămâi aici până rezolv ceva.
Sora ta ți-a spus Viktor. Așa ar trebui să-ți spun?
Mi-ar plăcea.
Știi, datorită mamei tale…
sunt cine sunt.
A fost prima persoană care m-a văzut cu adevărat.
Poți să întrebi despre ea, dacă vrei.
Sissy m-a urât pentru ce ți-am făcut?
A zis că i-ai salvat viața.
A avut o viață bună?
N-a fost ușor.
Nu cu mine.
Dar e liberă într-un fel în care nu a fost niciodată la fermă.
N-a încetat să se gândească la tine
și nici să spere că o să te întorci la noi într-o zi.
De ce ne-ai părăsit?
Aveam nevoie de tine.
Am crezut că ești mai în siguranță departe de mine.
Mi-aș fi dorit să fi rămas.
Trebuia să fi rămas!
Ne întâlnim în sala de biliard.
Doar familia.
Stai aici. Mă întorc imediat.
Da!
Mai repede!
- Faceți loc! - Da!
Deschide ușa asta!
- Repejor! - Să văd.
APARTAMENTUL BIVOLUL ALB
Nu, camera asta nu e pe listă
și nu fac curat în camere care nu-s pe listă.
Bivolul Alb.
Aș putea să o sparg, dar Diego mi-a luat briceagul.
Da. La o parte!
Odată am spart o încuietoare cu dinții,
paralizat parțial din cauza sedativelor.
Ce mai seară! Fii cu ochii în patru, greieraș!
Bine.
Vorbești serios?
O folosim pe Sloane drept ramură de măslin.
O lăsăm să plece ca gest de pace,
împreună cu trupurile lui Jayme și Alphonso.
Odată acasă, le spun că bătrânul nu e cu voi și îi conving să se retragă.
Vrei s-o lași să plece după ce ne-a atacat?
Eu? Am pierdut doi frați din cauza voastră și a căpcăunului ucigaș.
Din nou, Harlan nu e cu noi.
Nu e nici împotriva noastră.
Încerca să mă protejeze.
Funcționează doar dacă îmi conving familia
că nu face parte din echipa voastră. Deci face sau nu?
Harlan ne-a salvat. Poate rămâne aici cât vrea.
Luther, poate să-ți ia patul, tu și așa te culci cu dușmanul.
Ai grijă!
Haideți!
Să ai un aliat în interior ne-ar putea ajuta acum.
Nu?
Cum putem ști că o putem crede pe Barbie gravitaționala?
Eu o cred.
Ai crezut și e-mailurile de la un prinț nigerian.
Tunde nu era prinț, era rege și a fost destituit pe nedrept.
Bine.
Folosește-ți puterea pe mine!
Haide. Nu ascund nimic.
Orice e nevoie.
Fă ce vrei, Luther! E treaba ta. Eu am treburi mai importante de rezolvat.
Allison. Așteaptă!
E ca un rahat birocratic.
Nu există directive clare despre gestionarea crizelor.
Nici n-ar trebui să fiu aici. Renunțasem.
Renunțasem, dar haosul m-a prins din nou.
De ce nu pot scăpa de iadul ăsta?
Pentru că-l adori.
Greșeala mea.
Recunoaște, apocalipsa e singurul lucru care îți fac inima să bată.
Nu știu de ce oamenii spun asta. Nu-mi place haosul.
Nu vreau dezordine.
Vreau pensionare.
Da, sigur.
O viață de cumpărături și taxe? Ai muri de plictiseală.
Nici tu nu ești făcută pentru fericirea domestică.
Sigur că nu sunt.
Slavă Domnului!
Poate e o chestie de intonație.
Nu știu, dar ai putea lucra la modul în care vorbești.
E foarte enervant.
Spun doar că e ceva la care poți lucra pe viitor.
De ce zâmbești, pișăciosule?
Din cauza asta.
Puteai să începi cu asta.
BUNCĂRUL DE OPERAȚIUNI
Când ai zis că mă scoți la o băutură, mă gândeam la ceva mai tare.
Nu insulta siropul cu gheață!
Deschide torpedoul!
Slavă Domnului!
Ești mai amuzantă zilele astea.
Poftim?
I-ai zis-o lui Luther și i-ai topit creierul lui Sloane.
Mereu ești aia de treabă.
Știi tu, pe scara familiei noastre.
Da, să rămân blocată în trecut fără Claire,
apoi să-l părăsesc pe Ray, crezând că ea mă va aștepta în viitor,
doar ca să descopăr că nu există aici, poate avea efectul ăsta asupra cuiva.
Iisuse.
- Vrei să vorbim despre asta? - Nu.
Haide!
Știi că sunt un psiholog bun.
Mi se zice doctor Fuego.
Nimeni nu-ți spune așa.
Dar ar trebui.
Sună belea!
Nu m-am simțit niciodată mai neajutorată.
Ce frumușică ești!
Chiar și după ce mi-am recăpătat vocea,
știam ce înseamnă să-i confrunți și să-ți spui părerea.
Gata cu ușa din spate!
Ieșiți afară!
Să trăiești în fiecare zi cu spaima
că tu sau persoana iubită ar putea dispărea sau…
să cadă victimă unei crime odioase.
Și nu poți face nimic.
Nu dispare așa ușor, nu?
Nu.
Știu că toți am rămas marcați în Dallas.
Dar nu cred că ceilalți înțeleg cum a fost pentru mine.
Da.
Dar suntem aici acum.
- Am ajuns înapoi, nu? - Și pentru ce?
Ray și Claire erau sprijinul meu
și, uite așa, au dispărut, iar eu…
Sunt furioasă. Și nu știu ce ar trebui să fac.
- Mai știi când făceam pe justițiarul? - Da. Batman Chilipir.
Isteațo!
Știți, ați râs de mine, dar m-a ajutat.
Să le-o tragi nemernicilor în găoază e un fel de terapie, dar pentru lumea mișto.
Da, crede-mă. Aș vrea să bat pe cineva.
Dacă petreci destul timp în oraș, știi câteva lucruri.
Oamenii de acolo
îi urăsc pe cei ca noi.
Putem intra acolo.
Lua ceva de băut, să vedem dacă se iau de noi.
Și apoi le arătăm lor.
Sau am putea merge acasă.
Da.
Mi-ar prinde bine o băutură.
Asta e. Asta îi pune capăt.
Nu.
Îl vrem și pe bătrân.
- Ce faci? - Ai vrut un plan. Poftim.
E un plan prostesc.
- Nu e parte din înțelegere. - Acum e.
Nu lucrează cu el. N-au avut de-a face cu atacurile…
Atunci nu îi va deranja să ni-l predea.
Simplu.
Aduceți-ni-l pe cel care ne-a ucis frații și îi vom pune capăt!
Dacă nu…
Mă scuzați!
Ești scuzată.
Buncărul de operațiuni.
ZONĂ RESTRICȚIONATĂ
- Am pus-o. - Acces neautorizat.
Rahat!
Iisuse! Transpiri ca un cal de curse. Ce e?
Acces permis.
Se pare că ești personal esențial.
El e, nu?
Fondatorul.
Pare a fi vită la conservă.
Mă așteptam să arate mai a om și mai puțin…
a conservă.
Nu se poate!
Ce e?
Eu sunt.
Nici vorbă.
În tot acest timp te-ai plâns de Comisie
și tu ai fost cel care a fondat-o.
Tipic.
Dacă am făcut-o, nu-mi amintesc.
Eu te credeam nonconformist,
dar tu ești corporatist până în măduva oaselor.
Adică,
nu poți respira fără locul ăsta, la propriu.
Ceva nu e bine.
Nu am psihoză paradoxală.
O simțeam afară, dar aici nu e…
nimic.
N-am fost niciodată prea isteți, nu-i așa?
Buncărul de operațiuni e
rezistent la paradox.
L-am construit drept cameră de panică
în caz de colaps în continuum.
În camera asta,
toate permutările sinelui tău pot exista.
Cred că ești aici din cauza
Kugelblitz-ului.
E ca un fel de brânză?
În germană înseamnă, „fulger globular”.
E un fel special de gaură neagră.
Genul care poate absorbi cronologii întregi.
Bingo!
Deci, cum o reparăm?
Nu se poate.
Dacă ai creat toate astea,
atunci ai creat o soluție.
Tot ce va rămâne e…
uitare.
Uitare?
Cum adică?
Asta te așteaptă.
Ascultă-mă, boule!
Am alergat ultimele 20 de zile
salvând lumea de apocalipse,
doar ca să continui să salvez lumea.
Acum sunt blocat în corpul ăsta pubescent, hormonii mi-au luat-o razna
și tot ce vreau e să cumpăr un Corvette Stingray din 1970.
Ia-l ușor, Cinci!
Lila, asta e între mine și mine,
așa că nu te băga!
Mulțumesc.
Acest Kugelblitz nu e doar o mică scurgere,
pe care o putem repara acoperind niște găuri.
E un compactor de gunoi uriaș care macină universul
și îl consumă întreg.
Spune-mi cum să-l opresc!
Orice ai face…
nu salva lumea!
Cum adică să nu salvez… Cinci!
Cum o repar?
E mort, Cinci.
Pot să ieși puțin?
- Nu cred că ar trebui să vă las singuri. - Am nevoie de cameră.
Nenorocitule!
Ce-i asta?
Am reușit!
Zici că e o scenă din Indiana Jones.
Un Pachinko!
Ia te uită!
Ce-i asta?
Ce tare e!
I-am adoptat pe ei în locul vostru.
Tată!
Nu sunt tatăl tău, tinere. Nu mai sunt.
Ce e asta?
Ce tare e!
Repejor, Stan! Trebuie să mă văd cu cineva legat de un bivol…
Rahat!
Nu.
Unchiule Klaus!
Viktor?
MOARTEA MĂCELĂRESEI RĂMÂNE INEXPLICABILĂ
MAMA LUI CINCI
DIEGO? MAMA
MAMA LUI VIKTOR? MAMA LUI LUTHER?
MAMA LUI ALLISON?
MAMA LUI KLAUS?
ANCHETA CONTINUĂ MOARTE MISTERIOASĂ
MAMA LUI VIKTOR?
Harlan, trebuie să rămâi în camera ta!
Ce e?
De ce ai astea?
De ce?
Le cunoști?
Tu ai fost?
Tu ne-ai ucis mamele?
Totul a fost vina ta?
Subtitrarea: Andra Foca