UN SERIAL NETFLIX
Doar pentru că ceva e în fața voastră…
nu înseamnă…
Hei!
…că e la îndemână.
Mereu e ceva în cale.
Uneori e adversarul vostru.
Uneori sunteți tocmai voi.
Începeți meciul!
O să renunți sau o să leșini. E alegerea ta.
E viața ta.
Ben, ajunge! Dă-i drumul!
Jayme, haide. Renunță!
Mă tem că nu poți să renunți în lumea reală, copii.
- Destul! - Nu!
Jayme o să ne anunțe când a fost de ajuns.
Suge-o, băiatul-caracatiță!
Bravo!
Copii, nu uitați,
nu știm de ce suntem cu adevărat capabili
până nu suntem forțați să ne confruntăm cu propria extincție.
Și ca sensei al lor e datoria mea să mă asigur că nu trebuie să facă asta.
Atunci te supraestimezi.
Copii, lăsați-ne!
Să mergem!
- Nu sunt pregătiți. - Nimeni nu e.
Să îi trimitem pe partea cealaltă ar fi o sinucidere.
Te-ai atașat prea mult, prietene.
Ți-ai pierdut obiectivitatea.
Și tu ai devenit atât de detașat, încât ți-ai pierdut umanitatea.
Ce umanitate?
- Nu te las să le faci rău. - Nu mă lași?
Îți uiți locul, Pogo. Sunt copiii mei.
Vor face tot ce le cer.
Dacă nu ești de acord, ar trebui să-ți găsești altă slujbă.
Pot să plec până dimineață.
De ce să aștepți? Poți pleca într-o oră.
Nu tatuez copii.
Super, n-am venit pentru asta.
Sunt aici pentru că avem un prieten comun.
Sir Reginald Hargreeves.
Orice vrea, nu mă interesează.
Nu cred că înțelegi. Sunt unul dintre copiii lui.
Din altă cronologie.
Altă cronologie?
Oricât de nebunesc ar părea, noi doi ne-am mai întâlnit.
În 1963, când erai un cimpanzeu cu scutec, care avea nevoie de o manichiură.
Poate nu-ți amintești, dar am o cicatrice doveditoare.
Dacă e adevărat ce spui, ar trebui să vorbesc cu un bărbat de 60 de ani.
Scuze, am avut o zi foarte lungă.
Pogo, trebuie să mă asculți!
E timpul să mergi acasă la mămica, micuțule.
Sau ce?
Rahat!
Am nevoie de motocicleta ta. E o urgență.
Mă confuzi cu cineva căruia îi pasă.
Dă-mi motocicleta sau…
Bine.
Ce asculți?
Harlan!
La căști?
Ce se aude?
Tu.
Fiecare are propria sa vibrație.
Ca o amprentă sonică.
Da?
Cum sună a mea?
Greșit.
Ești o persoană neplăcută.
Bună!
Vă înțelegeți?
Da. Ca două picături de apă.
Ce au zis ceilalți că ai plecat?
N-aș spune că sunt fratele lor preferat acum.
Ești bine, Harlan?
Domnul conversație.
Ești bine?
Da, sunt bine.
Lucrurile se înrăutățesc.
Nu mai e mult până când totul se destramă.
Bine. Care e planul?
Harlan mă ajută să-mi dau seama cum să iau puterile înapoi.
Și dacă nu merge?
Viktor, sunt de partea ta, dar există o limită.
Ceilalți au dreptate. Trebuie să înfruntăm Kugelblitz-ul.
Da, știu…
Ai până diseară.
Altfel, jur că o să te fac să te întorci cu mine.
Da.
Jur ca frate.
Vorbesc serios.
Nu te pune cu mine, micuțule!
S-o facem!
Stan?
Stanley?
Trezește-te!
Nu-l găsesc pe Stan.
Mereu țipi dimineața?
Asta fac când sunt îngrijorată.
- Sigur e pe aici pe undeva. - Bine.
L-a luat și pe el valul Kugelblitz cu toți ceilalți?
Rahat!
Bine. Ți-ai amintit de untul de nuci.
Bine.
Te-a văzut cineva?
Nu, dar nu cred că te pot ține ascuns aici o veșnicie.
Nu mă pot întoarce la hotel.
De ce nu?
Nu știu.
Luther, mănânci pe fond de stres.
Ba nu.
Bine. Ce se întâmplă de fapt?
M-am certat cu fratele meu.
Cu care?
Cu vreo doi.
Bine.
Mai știi când ți-am spus că familia mea e tot ce am?
Da.
Încep să mă întreb dacă mai am asta.
Îmi pare atât de rău.
E în regulă.
M-am săturat de certuri.
Singurul lucru în comun e trauma din copilărie.
Nu știu dacă e suficient cât să ne țină împreună.
Eu știu, de fapt.
Da.
Știi, de un lucru sunt sigur 1.000%.
Nu stai așa de bine la mate, dar ne descurcăm noi.
La naiba!
Bună!
Ben vrea să vorbiți.
Super. Cobor în zece minute.
Nu cu tine.
Cu el.
Salut, Fei! Ce faci?
De unde ai știut?
Avem un perete comun.
Și patul tău scârțâie.
M-a ținut trează toată noaptea.
Ți-am zis eu!
Stan.
Stanley!
Iisuse.
Stan.
Stanley!
Scârbos!
Am găsit ceva.
Ce?
Măiculiță!
Ți se cam face frică.
- Bricheta lui norocoasă. - Crezi că a intrat?
Da. Sigur că da.
Un copil de 12 ani nu rezistă unui tunel misterios.
Stan!
Vii?
- După tine. - Bine.
Bucură-te de priveliște.
Ar fi bine să se termine undeva, altfel o să fiu supărat.
Tu ai avut ideea creață să intrăm în tunelul groazei.
Am mers în cerc?
A fost mereu acolo?
Nu, și nu uit niciodată un fund.
Uită-te la tabloul ăla.
Ce naiba se întâmplă?
Nu știu, dar era portretul unei femei.
Și astea erau Corn Nuts.
Nu spun asta de obicei, dar sunt speriată.
Aș vrea să vorbim despre fantome…
Cum începem?
Nu știu.
Poate începi cu ce ai făcut în hambar,
în 1963.
Nu a funcționat.
Nu mai sunt copil. Te pot ajuta.
Bine. Cum?
Să-ți arăt.
Auzi?
- Aud vântul. - Nu.
Mai adânc de atât.
Sub vânt. Fiecare ființă are o undă energetică.
Un sunet propriu.
Nu pot.
Concentrează-te! Vreau să-l auzi.
Doare!
Relaxează-te! Lasă-l să intre.
Viktor?
Harlan, oprește-te!
Mai rezist.
Harlan, ajunge!
Am auzit un zvon că l-ai lăsat să plece.
Ascultă mai bine! Trebuie să o faci!
Îl aud.
Concentrează-te pe el. Lasă-l să curgă prin tine.
Harlan!
Harlan, oprește-te! E prea mult!
Cum naiba am făcut asta?
Nu aveai dreptul! Făceam progrese.
Progrese? Îl omorai!
Ai zis că putem încerca până diseară. Mai e timp. Ai promis.
Nu. Nu, se mai întâmplă ceva aici.
Nu ți-ai risca viața așa.
Orice ar fi, îmi poți spune.
Nu e nevoie să fii aici.
Nu am unde să mă duc.
Dar n-o să stau aici să te văd cum te sinucizi.
Bine.
Sunt pregătit.
Cât mai durează?
Trebuie să fii în altă parte?
Nu, doar că… N-ar trebui să fiu aici.
Din câte știu, Ben și Fei pot sări din spatele canapelei și să mă înjunghie.
Nu i-aș lăsa niciodată să te atingă.
Bine.
Lasă-ne puțin!
Tu. Fii drăguț!
Îmi cer scuze. N-am vrut să mă strecor în casa ta.
- Nu da vina pe Sloane… - Ce joci?
Îmi place mult Yahtzee.
Știi, vechiul Ben ar fi râs la gluma aia.
Bine, Gigantor,
spune tot!
Ce e cu fetișul familiei tale pentru fratele Ben?
El… tu…
ai fost cel mai bun dintre noi
și ai murit prea devreme.
Incidentul cu Jennifer…
Ce anume?
Nu contează.
Să știi că nu am fost niciodată la fel fără tine.
Așa că o să profit de fiecare secundă din orice versiune a ta pe care o avem.
Nu sunt el, idiotule.
Da, știu.
Lui îi păsa de oameni. Era altruist și amabil…
Nu uita amuzant.
Știi, poate…
există un pic din el în tine.
Nu. Deloc.
Genetic sunteți aceeași persoană, crescută într-un mediu diferit.
Începem.
Dilema mediului versus genetică.
Poți să negi,
dar e acolo…
pe undeva.
Bine.
Am avut deja un frate mare care mi-a spus ce să fac.
N-am nevoie de altul.
Dar echipa ar putea avea.
Grace!
Mamă?
- Ești bine? - Sigur că da. De ce mă întrebi?
Deschide-o!
N-am cum să o accept.
Doamne!
Vorbești serios?
Aș prefera să fie cu noi decât împotriva noastră.
Nu o probezi? Ești de mărimea lui Marcus.
Ce s-a întâmplat?
Sunt onorat.
Serios, sunt. Doar că…
Sunt încă parte din Umbrella.
Ești?
Poți să stai cât vrei.
Ce naiba a fost asta?
Sunt sigur că ai vrea să știi.
Pot să te ajut?
Vreau să vorbesc cu Pogo.
Nu e niciun Pogo aici, dovlecel.
Bine.
Mai bine te cari de pe proprietatea mea înainte să sun la școală.
E în regulă, Tammy. Lasă băiatul să intre!
Ești prost sau disperat.
- Care e? - Tu să-mi spui!
Pare a fi opera mea, dar nu am făcut eu tatuajul.
Nu încă.
L-am tăiat de pe versiunea mea de 100 de ani.
Deci ești disperat.
Și tu ai fi, dacă ai ști că e în joc întregul univers.
Deci s-a întâmplat.
Uite-l aici.
Ți se pare cunoscut?
Reggie era obsedat de aceste simboluri.
E un sigiliu.
Un simbol despre care se crede că are puteri magice.
Tata credea în știință, în fapte.
N-am respectat multe la bătrân, dar am respectat asta.
Aiurelile nu-i plăceau.
Trebuie să aibă un sens rațional.
Nu știu, dar îi spunea Proiectul Uitare.
Uitare.
Proiectul ăsta. Trebuie să aflu mai multe.
4-Adam-30 solicită SWAT și întăriri.
Te descurci, TJ!
3455 California Street.
Sunt sub focul unui singur atacator, cu o armă automată.
Există o ostatică.
Iar tu?
Cui îi datorez intruziunea?
Dacă tot se sfârșește lumea pentru a treia oară,
mi-am zis: ce-ar fi să-mi cunosc tatăl?
Nu sunt tată tău, tinere.
Poate arăt ca el, mă port ca el, dar nu eu te-am crescut.
Da, altă cronologie. Înțeleg, dar tot tu ești!
Arăți ca el
și te porți ca el, doar…
Doar ce?
Ești mult mai drăguț decât celălalt.
Era un ticălos aparte!
Ce limbaj de ocară pentru tatăl tău!
Da, nu știu ce înseamnă asta.
Mi-ar plăcea să mai vorbim, dar sunt foarte ocupat.
Păcat!
Totul mă duce înapoi la tine și la apartamentul Bivolul Alb.
Menudo care semăna cu tabloul.
- Știi despre apartamentul Bivolul Alb. - Acolo am murit!
Ce vrei de la mine?
Eu…
Ai simțit vreodată că ar trebui să faci ceva,
ceva important, dar nimeni nu-ți spune ce e
și ești speriat că o să pierzi sau o să strici totul,
pentru că mereu strici lucrurile și te-ai săturat naibii de asta!
Bine, continuă.
Vreau să mă ajuți să înțeleg anumite lucruri despre cine sunt.
Cum ar fi?
De ce m-ai închis într-un mausoleu
și mi-ai încetinit ritmul cardiac
până m-am trezit plin de propria vomă?
Asta mi-a arătat fetița de pe bicicletă, dar s-ar putea să fie Dumnezeu.
Sau diavolul.
Nu știu. Cine poate ști? Nu știu care e care.
Ești minunat de nebun.
Ia loc!
Ia loc. Și spune-mi totul!
Bine.
Stan!
Stanley!
Locul ăsta e tunat.
Serios? Nu observasem.
Haide!
Bună!
Hotel Uitare.
Idiotule! Nu știi să citești? Scrie să nu suni.
Avem nevoie de ajutor să-l găsim pe Stan. De ce l-au mai pus aici?
Trudy o să mă omoare.
- Cine e Trudy? - Mama lui Stan.
Stai.
Poftim?
Stan nu e copilul nostru. Vrei sushi?
Adică, a fost ca un vis.
Dar era și ca o reclamă la parfumuri.
Apoi a fost supă.
Când am terminat,
m-am întors.
Am…
Mi-am spus că mă întorc.
- Mă asculți? - Sunt ochi și urechi.
E fascinant.
Totul e fascinant
de când m-ai lăsat fără pastilele alea.
Aș vrea să-ți returnez favoarea.
Să te ajut să înțelegi cine ești cu adevărat. Vrei?
Nu mi-ar plăcea altceva mai mult
decât un iaurt cu probiotice care nu mă balonează.
Atunci vino aici, băiete!
Bine.
Un pic mai rigid decât mă așteptam, dar trebuie să începem de undeva.
- Ce faci? - Prima parte a vindecării tale.
Experimentarea.
Fascinant!
A fost o misiune kamikaze.
Îi pregătea pe copiii Sparrow gândindu-se că s-ar putea să nu se mai întoarcă.
De asta le-am dat copiilor pastilele, ca să se ferească de el.
Fratele meu drogat tocmai l-a făcut să se lase. Ca să vezi!
Atunci, Proiectul Uitarea începe din nou și sunteți în pericol.
Atunci ar trebui să-mi fac tatuajul. Să completez cercul.
Ești sigur?
Nu cred că destinului îi pasă dacă sunt sau nu.
Jegul ăla e crud, nu?
Atunci, să începem.
Încă folosești sunetele pe care le poți auzi,
precum ploaia, vântul sau sunetul respirației tale.
Trebuie să înveți să folosești sunetele pe care nu le poți auzi.
Și cum să fac asta?
Când ai plecat, mi-am dat seama că am chestia asta în mine.
Această
putere.
Speram s-o folosesc pentru ceva bun.
Ceva…
frumos.
Nu știam ce era.
I-am spus aurică.
Precum floarea?
Știi cum găsesc albinele polenul?
Albinele au sarcină pozitivă. Florile, negativă.
Albinele se folosesc de firele de păr de pe corp
pentru a detecta interacțiunea dintre câmpuri.
Pot auzi polenul.
Bine. Ce vrei să spui?
Trebuie să nu mai asculți…
cu urechile.
Ascultă cu aurica.
Și găsește-o pe a mea.
Mereu am crezut că urăști locurile de joacă.
De fiecare dată când trecem pe lângă unul, mereu privești în altă parte.
Tatăl nostru nu ne-a lăsat să ne jucăm, spunea că sunt juvenile.
Lui Claire îi plăceau.
Mai ales leagănele.
Aș fi vrut s-o cunoști.
Sunt sigur că ne-am fi înțeles bine.
Mai mult decât bine. Te-ar fi iubit.
Așa cum te-am iubit și eu.
Așa cum încă te iubesc.
Și eu te iubesc. Și știi că mereu te voi iubi.
Te rog, oprește-te!
De ce?
Pentru că nu ești real.
Ray pe care-l știam a murit acum nouă ani, la 82. M-am interesat.
Sper că am avut o viață bună.
Nu atât de bună cum ai fi meritat.
Și, ce?
Vezi lucruri?
Cred că-mi pierd mințile.
Cu toții o luăm razna din când în când.
- Stresul poate face asta unei persoane. - Nu înțelegi.
Nu mă pot întoarce la voi.
Amândoi ați dispărut pe vecie și e ca și cum n-ați fi existat.
Ați existat?
Am fost aici. Știi bine.
Cât timp ești în viață,
vom continua să trăim acolo
și aici.
Indiferent când sau unde ești, amândoi vom fi mereu cu tine,
așa că trebuie să faci orice ca să supraviețuiești.
Promite-mi!
Doamne!
Viktor.
Viktor!
Hei!
Haide!
Ești bine?
Hei!
Harlan?
A dispărut.
Am reușit!
E bine.
Da? E bine.
Deci, Stan e adoptat. Bine.
Da, e în regulă.
Am fost adoptat. M-am descurcat bine.
Nu adoptat. L-am împrumutat o săptămână de la prietena mea, Trudy.
Stai. Lila, ai răpit un copil?
A plecat în vacanță, el voia să se distreze
și voiam să văd ce fel de tată ai fi.
Test de rezistență.
- Ești nebună? - Ne-am întâlnit într-un ospiciu.
Incredi…
Stan merită mai mult de atât.
Stanley e implicat.
Iisuse!
Tu…
Ești…
- Fir-ar să fie! - Nu-i nimic. O să-ți vină.
Mă ocup de tine mai târziu.
Acum am pierdut un copil.
Un om care aparține altcuiva.
De ce crezi că mănânc pești morți, muistule?
Îl ador pe micul infractor, mai mult decât o vei face tu vreodată.
Stanley poate avea grijă de el.
Probabil că se amuză. Trebuie să…
Lasă! Mă ocup eu de asta.
Ar trebui să stăm într-un loc. Dacă trece pe aici?
Ce face Viktor?
Doarme.
E epuizat.
Mersi că ne-ai lăsat să terminăm ce trebuia să facem.
E fratele meu.
Aș face orice pentru el.
- Ce se întâmplă cu mine acum? - Te duci acasă.
- Și noi facem curat după tine. - Cu Sparrows.
Da.
E în regulă. Știu de ce nu mă placi.
- Nu-mi place ce influență ai… - E din cauza a ceea ce v-am făcut.
Ce anume mai exact?
Credeam…
că ți-a spus Viktor.
Despre mame.
Tu ai fost.
- Din cauza ta au murit. - A fost un accident.
- N-am vrut să le fac rău. - Din cauza ta a murit Claire.
- Puterile mele au dat pe dinafară. - Din cauza ta se sfârșește lumea!
Nu m-am putut opri.
Viktor știa.
Îmi pare rău.
Nu am vrut…
Îți pare rău când verși un pahar cu lapte, nu când distrugi copilul cuiva!
Ce vei face?
Stan!
Lila! Treci încoace!
L-ai găsit?
Nu pot ieși. Ușile nu mă lasă.
Nu mai mănânc niciodată aici.
Ai atenția unei muște de fructe.
- Unde te duci? - Să încerc să-l găsesc pe Stan.
Hei! Nu!
- Diego? - Am auzit.
- Trebuie să plecăm de aici. - Nu fără Stan.
Fugi!
Mai repede!
Haide!
Mai repede!
Haide!
Fugi!
- E mult sânge. - E în regulă.
Împinge mai tare!
Stanley?
- Cred că glumești. - Unde ai fost?
Ce? Puștiul nu are timp să-și ia un Slushee și un Slim Jim?
Rahat!
CRIMINALITATEA E PROBLEMA NOI SUNTEM SOLUȚIA
Ați obținut ce ați vrut.
S-a terminat.
Subtitrarea: Andra Foca