UN SERIAL NETFLIX
Nu e niciun motiv să facem o clădire ca asta.
Ți s-a mai spus că ești arogant?
Nu știu ce înseamnă asta, dar planurile astea sunt bizare.
Asta e tot. Urmează schițele!
Am spus că nu înțeleg schițele astea. Și nici pe tine!
După ce sarcina e îndeplinită.
- Îi vrei morți? - Pe toți.
Revenim imediat.
Toți morți.
Cum se face că noi încă suntem aici,
dar întregul univers se duce pe apa sâmbetei cosmice?
- Pe noi ne ia valul ultimii. - Nu vorbeam cu tine.
L-a văzut cineva pe Klaus?
- Sau pe tata? - Vor veni.
Serios? A fost aglomerat?
Suntem în viață pentru că suntem speciali, nu?
Suntem singurii care pot salva universul.
- Întrebare. - Da.
N-am încercat și am dat greș?
Da, pentru că planul lui a fost prostesc.
- Am unul mai bun. - Desigur.
Încercăm marele accelerator de particule hadrom.
Voi faceți calculele
și lansăm Kugelblitz-ul în spațiu.
Nu credeați că știu asta, nu?
E în Elveția.
De hadron.
Nu de hadrom, idiotule!
Măcar încearcă, calmar de rahat.
Tu cu ce ai contribuit?
Și-a aruncat în aer familia.
Vrei să vorbim despre probleme de familie?
Ar fi trebuit să explodeze fața ta pe gâtul ăla!
Aș vrea să am un tort să te lovesc cu el în față!
- Despre ce vorbești? Taci! - Mai bine te-ai potoli, altfel…
Alo! Ați terminat?
Universul dispare afară.
Așa că puteți schimba șezlongurile de pe Titanic
dacă vă simțiți mai bine.
Dar rămâne faptul că am ajuns prea târziu.
Cinci, haide!
S-a terminat, Luther. Am dat greș.
Haide! Nu se poate să se fi terminat.
Da, Cinci. Trebuie să găsim o soluție.
Bine. Ce-ar fi să facem un pas înapoi?
Priviți situația de ansamblu.
Majoritatea a petrecut ultimele 28 de zile încercând să oprească sfârșitul lumii.
Ce am realizat?
Ne-am făcut prieteni pe drum.
Incorect!
Știți ce am făcut?
Nimic. Am înrăutățit lucrurile de fiecare dată.
Amin!
Când am fost la Comisie,
am avut o conversație cu mine la vârsta de 100 de ani.
Iar ultimele mele cuvinte au fost: „Nu salva lumea.”
„Nu salva lumea”?
„Nu salva lumea.”
N-am auzit prostie mai mare.
Oare? Orice am face nu funcționează.
Tot ce facem e să salvăm lumea o zi, ne batem pe spate,
apoi totul se duce de râpă iar.
- Poate noi suntem problema. - Da. Noi.
Deci, stai așa.
Marele tău plan e niciun plan?
Exact. Obiecție de conștiință.
De ce nu? Am încercat restul.
Poate de asta are nevoie universul.
Eu zic să acceptăm apocalipsa. Să vedem ce e pe partea cealaltă.
Dacă nu e nimic?
Mi-a părut bine să vă cunosc.
Orice aveți pe listă, vă recomand să o faceți acum.
Ca să menținem nota fericită,
noi avem…
- Ce naiba! - Bine.
Avem un mic anunț de făcut.
Ne-am logodit!
Omoară-mă, Iisuse!
Idioți!
Acum?
Da. Ne dăm seama că momentul nu e tocmai ideal.
Dar, evident, e acum sau niciodată. Nu-i așa, Cinci?
Nu mă băga în asta, te rog.
Oricât timp ne-a mai rămas, vrem să îl petrecem cu voi toți.
Am fi extrem de încântați
dacă ni v-ați alătura în sala de mese la ora 18:00
ca să ne sărbătorim iubirea
și unirea oficială a ce a mai rămas din familiile noastre.
Codul vestimentar e black tie creativ.
Domnule Rodo.
Sir Reginald, bine ați revenit!
A trecut ceva vreme.
Vă cunoașteți?
Desigur. Hotelul e al meu.
- Unde sunt copiii? - Sunt sus.
Bine. Pregătește-mi camera!
Imediat, domnule.
- Haide, băiete! - Ai spus că deții hotelul?
Nu e timp să discutăm investiții imobiliare.
- Trebuie să lovim cât fierul e cald. - Să nu uiți!
Dar, tăticule, nu putem da buzna acolo.
Despre ce vorbești?
Zic doar, încearcă să nu fii prea
cum ești de obicei.
Urmează-mă, Klaus!
Și tu ai făcut toate astea singură?
Și Luther m-a ajutat. Am stat treji toată noaptea.
Uimitor!
- Tată? - Klaus?
- Bună! - Slavă Domnului!
Adunați-vă, copii! Repede!
- Unde naiba ai fost? - Reg și eu.
Am fost prinși într-o călătorie tată-fiu de final de lume.
Petreceți timp împreună?
Da, am râs, am plâns, ne-am jucat în trafic,
pe scurt, sunt nemuritor acum.
Stai. Ce ești acum?
Klaus, te-ai apucat iar de prafuri?
Cred că întrebarea mai pertinentă e de ce vă jucați cu borcane?
Sunt invitații.
Nu se joacă nimeni.
Eu și Luther ne căsătorim.
Spațiul și timpul se prăbușesc, iar voi plănuiți o nuntă?
Da, iar chestia e
că locurile sunt limitate.
Așa că e locul și farfuria, ca să știi.
Așa v-am crescut? Țara arde și baba se piaptănă?
Ține minte ce am vorbit.
- Respiră! - Liniște, sunt pe val.
- Tată, ți-ai luat pastilele? - De fapt, nu le-am luat.
Și pot confirma că nu m-am simțit niciodată mai bine.
Ați crezut că mă puteți droga și încetini,
să-mi preluați afacerile și să-mi risipiți averea.
Klaus a fost a avut bunăvoința să mă ajute să mă las de otrava aia.
Și acum că ceața s-a înălțat,
pot să văd planurile voastre mârșave cu o limpezime care te întărește.
I-ai oprit medicamentația? La ce te-ai gândit?
E singurul care gândește.
Toți ați putea învăța ceva de la acest tânăr impresionant.
Lumea chiar se sfârșește. Doamne!
Cât despre restul, antrenamentul vostru va fi reluat imediat.
Nu mai avem timp și avem o misiune de îndeplinit.
Sunt pregătit. S-o facem!
Să ghicesc.
Proiectul Uitare?
De unde știi?
Am auzit totul de la Pogo.
Un nume pe care nu l-am mai auzit de ceva vreme.
Și a confirmat ce am bănuit mereu despre tine.
Adică?
Că ești un nebun sadic,
care plănuiește să ne parieze viața într-o altă misiune inutilă.
Te-ai încrezi într-un cimpanzeu nemulțumit
în locul tatălui tău?
În orice zi.
Nimeni nu te vrea aici, tată.
Mai bine pleci.
Nu vorbești pentru noi toți, uriașule.
Poți să i te alături.
Înțeleg. Deci la asta s-a ajuns.
Insurecție.
Nu e genul de erecție pe care o dorim aici, bine?
Toată lumea să rămână calmă.
E clar că sunteți pe o frecvență diferită.
Tataie, hai să bem o ceașcă de ceai în apartament.
- Dă-mi drumul! - Luther, Sloane.
Doamne! Sunt încântat.
Sunteți superbi. Trimiteți-mi lista cu cadouri!
Viktor, am o întrebare.
Mai mult o cerere.
E de ultim moment... Toată chestia e de ultim moment...
Ce e?
Vrei să fii cavaler de onoare?
Nu trebuie să faci mare lucru.
Stai lângă mine și te asiguri că nu mă port ca un idiot.
Mi-ar plăcea.
Bine. Grozav!
Bine, avem un program încărcat.
Petrecerea burlacilor e în 15 minute și nu toți sunt invitați…
- Ce ai spus? - Deci…
Nimic, frate. Nimic.
Bine.
- Încă faci pe neinteresatul? - Liniște!
- Mă gândesc. - Da, miroase. Deschide o fereastră!
Trebuie să mă gândesc la multe.
- La ce? - La sfârșitul lumii.
Bine. În timp ce toți așteptăm marea descoperire,
băieții așteaptă o nuntă.
- Nu merg. - Pe naiba!
Ești însoțitorul meu. Îmbracă-te!
Nu merg la nicio nuntă la sfârșitul lumii,
când ar trebui să o salvez.
Cel mai bun pariu a fost un cub Rubik uman care a explodat. Ce sugerezi?
Să batem pe cineva. Ce faci?
- Mergi. - Trebuie să avem grijă de un copil.
Crezi că nu știu asta? La mine în burtă e…
Atunci de ce nu lupți mai tare?
Nu pentru toate merită să lupți. Se poate să nu supraviețuim.
Vreau să încerc să petrec timpul cu tine și copilul.
Parcă Lupul Singuratic nu avea nevoie de nimeni?
A cunoscut o doamnă nebună.
S-a răzgândit.
Te iubesc, Diego, dar nu mă duc într-o misiune sortită eșecului
cu fratele tău lățos și tatăl senil.
- Ascultă-mă… - Nu.
Îți poți petrece seara luptându-te cu apocalipsa ta sau fiind cu mine.
Nu face asta!
Ori una, ori alta.
Lila.
Te aleg pe tine.
Se pare că am calculat greșit cât de mult mă displac acești copii.
Da, te urăsc, te disprețuiesc.
Adică, chiar te găsesc respingător.
E deajuns.
Ascultă, tată, avem de-a face cu suflete sensibile.
Sunt deja frânți și nu au nevoie de tine să le faci reproșuri.
Nu-și vor îmbunătăți capacitățile dacă nu înțeleg
cât de incredibil de incompetenți și dezamăgitori sunt.
Există ceva…
- Tată, putem vorbi? - Nu e momentul potrivit.
- Durează o clipă… - Nu acum. Ce spuneai?
Vorba dulce mult aduce.
Înțelegi ce spun? Încercăm să ne împrietenim cu ei.
De ce să mă împrietenesc cu copiii mei?
Asta fac hipioții și cei cu stimă scăzută.
Tot ce spun e
să încercăm să discutăm puțin înainte să facem pe Stalin?
Salut! Ce mai faci?
Dumnezeule!
Îmi place combinația
cravată cu ac și vestă.
De unde ai luat-o?
Ce mai vreme apocaliptică, nu? Chestii de genul ăsta.
Haide! Vino aici!
Ia loc. Bea ceva!
Vreau
să-mi spui ceva drăguț.
Te provoc!
Să te văd!
Ai o frunte bine proporționată…
ceea ce îmi spune că ești atent, dar ușor distrat.
Super!
Da, mai merge îmbunătățit.
Ideea e că ei nu te cunosc ca mine.
Au nevoie timp să se obișnuiască cu versiunea asta a ta.
Timpul e ceva ce ne lipsește.
Bine că avem o nuntă de stricat diseară.
Da? De ce? Nu mă vrea nimeni acolo.
Vor să câștigi dreptul de a fi acolo.
Fii tată, nu șef! Tată, nu șef.
Crede-mă, dacă îți arăți sprijinul pentru Luther va fi de mare ajutor.
Haide, Luther!
Din când în când, mă prăbușesc
Și am nevoie de tine acum
Am nevoie de tine mai mult ca oricând…
Nu-i așa că are voce de înger?
Da, hai cu notele înalte!
Cântă!
Pe vecie…
Nu-mi vine să cred că Luther e primul dintre noi care se însoară.
Mie, da. Se juca cu figurinele mele de-a căsnicia.
Ba nu.
Nu așa mi-am imaginat petrecea burlacilor.
Lumea duce lipsă momentan de stripperi și biscuiți de ceai.
M-am mirat că nu l-ai invitat pe tata să vină cu noi.
Zău așa! E un suflet bun și grijuliu.
Nu e ca Hargreeves al nostru. Din contră.
Dar recunosc că aveam nevoie de o pauză de la bătrânul dulău.
Nu pot spune nimic
O eclipsă totală a inimii
Ce-i cu fețele astea plouate? E o petrecere.
Mă bucur că ne ducem în forță cât mai putem.
În cinstea noastră!
A fost o cursă de pomină!
- Noroc! - Noroc!
Cine urmează?
Eu, fiindcă am luat în sfârșit o decizie.
Ce o să fie, maestre?
O să fie un duet, prietene.
Da!
Mă simt special.
O să fie tare!
Karaoke-ul nu e tare. Asta e ideea.
M-am simțit de minune
N-am mai simțit așa ceva niciodată…
Bine!
E adevărat…
O să-mi fie dor de asta.
Și îți datorez ție totul…
Mie, nu. Ăștia sunt chiar nașpa.
Nu asta am vrut să spun.
Știu.
Și îți datorez ție totul…
Și mie o să-mi fie dor.
Atmosfera s-a încins!
Îmi mai faci o favoare?
Da, orice.
Vorbește cu Allison.
- Nu. Haide! Nu pot… - Viktor, te rog!
Și ce să îi spun? De ce mi-ai ucis prietenul?
Chiar vrei să compari numărul de cadavre?
Nu vreau să fie singură când se termină toate astea.
Cinci a spus-o. Dacă e ceva pe lista ta, fă-o acum.
De ce trebuie să fie pe lista mea?
Pentru că mereu a fost bună cu tine.
Mai bună decât am fost noi.
Pentru că se pare că înțelegem importanța
Nu uita…
Luther!
Haide!
Viktor, nu fi timid! Diego, și tu.
Nu cred că vreți asta.
Bine, la naiba!
- Hai și tu, Diego! - Haideți, mai cu viață!
Ar putea fi iubire
Pentru că
M-am simțit de minune
Nu, nu m-am simțit niciodată așa
Da, jur
- Da, jur - E adevărat
Și îți datorez ție totul
Pentru că m-am simțit de minune
Și am căutat prin fiecare ușă deschisă
Până am aflat adevărul
Deci e oficial.
Am timpanul spart,
iar idiotul cu cuțite chiar nu poate cânta.
Diego. Știi că îl cheamă Diego.
În fine.
Ce ar fi să încerci să fii drăguț cu el și ceilalți?
De ce aș face asta?
Oricât mi-ar plăcea să-ți rezolv problemele de furie acum,
trebuie să revin la asta. Nunta e într-o oră.
Fei e moartă.
Da. Știu. La fel și ceilalți.
Deci asta e tot?
O să-ți întorci spatele la Sparrow Academy?
L-ai auzit pe tata. Trebuie să ne antrenăm.
O să se întâmple ceva de proporții!
Aș vrea să vorbești despre nunta mea.
Bine.
Sloane, ascultă-mă…
Nu. Tu să mă asculți!
Îmi pare rău că nu te-au invitat la petrecerea burlacilor.
Nu-mi pasă de asta.
Ba da.
Îți pasă mai mult de petrecerea burlacilor decât de Fei sau de ceilalți.
Sau de a salva lumea.
Asta…
Asta e o nebunie.
Oare?
Noi doi n-am fost niciodată singuri.
Am fost mereu noi șapte. Acum ești doar tu.
Felicitări, Ben! În sfârșit, ești Numărul Unu.
Sunt un Sparrow, la fel ca tine.
Eu nu mai sunt.
Ce e așa de special la ei?
Sunt o familie adevărată.
Nu există ca să vândă figurine și sacoșe.
- Am fost mai mult de atât. - Oare?
De ce e atât de important pentru tine să fii Sparrow?
Pentru că nu am nimic altceva.
Nu sunt sigur că e destul de mare.
Sper să fie open bar.
Zău așa! E pentru Luther. Să fim mai veseli.
Nu știu. În mod normal, fundul meu arată bine.
Văd că ai ales costumul supradimensionat. Original.
Îți dai seama că nu sunt paparazzi aici, nu?
Poftim? Fir-ar!
Ascultați-mă, voi doi! E ziua mea, bine?
Deci, dacă vă puteți înțelege câteva ore,
puteți considera că e cadoul meu de nuntă.
El a început…
- Tu ai început. - Pe bune?
E ziua mea!
Două ore. Credeți că vă descurcați?
Da, bine.
Mulțumesc.
Mamă!
Hai să terminăm odată, înainte să mor de penibil.
Dragi mei,
ne-am adunat azi aici pentru un timp bun, nu pentru mult timp,
așa că hai să ne distrăm.
Fiindcă soarele nu poate străluci în fiecare zi.
Pot să aud un amin?
- Amin! - Amin!
Amin!
Luther, o iei pe bunăciunea asta de soție?
Da.
Sloane, promiți
să-l iubești și să-l prețuiești pe ticălosul ăsta păros și mare,
în următoarele 24-48 de ore?
Plus, minus o zi.
O să încerc.
Atunci…
Îmi cer scuze.
Vă declar căsătoriți!
Trăiască apocalipsa!
E mai rău decât apocalipsa.
Așa mai merge.
Face cinci dolari pentru o poză medie. Opt, dacă vreți două.
- Ai văzut festinul? - Impresionant!
Eu am făcut tortul.
Trei niveluri. Da. Ai gustat mielul?
- Nu. - E așa de bun!
- Da? - Da.
Lasă-mă să gust dintr-al tău, dar cu sos.
- Mielul meu? - Da. Dă-mi să gust!
- Cinci! - Doamne!
Fratele meu!
Ce vrei?
Ascultă, tata e sus acum cu un plan să salveze totul.
Și ce-ai zice să mergem sus pentru o discuție?
Acum sunteți ca Pic și Poc?
Tatăl ăsta e diferit. E o țestoasă.
Dur la exterior,
dar drăguț și încrețit
și ocazional delicios la interior.
- Klaus? - Da?
Câinii bătrâni ca mine și el nu se schimbă niciodată.
Nu l-a interesat niciodată ce e bine pentru noi.
Deci, singurul meu plan pentru diseară e să mă fac muci.
Sigur.
- Fă-ți de cap! - Așa o să fac.
Klaus, nu te gândi să mergi acolo și să-i umpli capul gol cu idei proaste.
Moi? Cum îndrăznești…
Poate că ești imposibil de ucis, dar voi găsi o cale...
să mă asigur că timpul tău pe planeta asta e plin de durere și suferință.
Ai înțeles?
Da. Bine.
Super. Zâmbește!
Pa!
Am luat mielul.
Serios?
Cât de repede putem pleca?
După discursuri.
Nu cred că rezist atât.
L-ai văzut pe tata?
Bea ceva, Ben.
Relaxează-te o dată în viața ta jalnică.
- Mazel tov pentru domnul și doamna. - Salut, frate!
- Noroc! - Acum, despre tata.
- Nu. - Nu.
- Răspunsul e nu, Klaus. - E un om schimbat.
- Omul e incapabil de schimbare. - Lulu, e diferit.
M-a ajutat să-mi depășesc temerile din copilărie. Ne-am jucat împreună.
Stai. Te-ai jucat cu tata?
Da, îi spunem „mingeo-buz” dar e chestia noastră.
Poți să găsești și tu ceva cu el.
Vrei să încetezi? Te păcălește.
- Ba nu. - Ba da.
- Mai rău. - Haide!
Ești folosit de propriul tată.
Da, dar cred că dacă-i dai o șansă…
Klaus!
Iubire, e în regulă.
E nunta noastră.
Ai dreptate. Scuze.
- Da. - Îmi pare rău.
Da. E bine.
Încerc să mă bucur de nunta mea.
- Și tu ar trebui. - Bine.
- Du-te și ia somon la ceașcă. - Sună bine.
Bine?
Bine. La naiba, am încercat.
Da, e mielul meu.
Ăla e mielul tău.
Nu cred că-l detestă.
Ar trebui s-o facem mai târziu.
Ce naiba caută el aici?
Hei!
E în regulă.
Nu e în regulă.
Să încercăm să fim civilizați.
Pentru mine?
Bine.
Sper să nu se așeze aici.
- Sper să nu se așeze. - Ce caută aici?
Da, continuă să mergi.
- Cine l-a invitat? - Taci și suferă ca noi!
Nu-s invitat la petrecerea burlacilor și el e invitat la nuntă?
- Chiar nu te poți relaxa? - Acum suntem toți aici.
Ben?
Calmează-te!
Mănâncă ou umplut cu cuțit și furculiță?
E trist. Asta mă întristează.
Mă prezinți.
- Acum! Haide! - Ba nu.
Du-te!
- Chiar vrei să… - Da, haide! Arăt bine?
Da, arăți bine.
Tată?
Lila.
Lila. Sir Reginald Hargreeves.
Dle Hargreeves, încântată!
Detectez un accent din East End?
Bună ureche!
Al meu a fost eliminat în favoarea reginei.
Să ghicesc. Spitalfields?
- Aproape. Whitechapel. - Știi Cat and Custard.
- Lângă Fox and Hound. - Cel mai bun local.
Ce n-aș da pentru un piure de mazăre!
Cum ai ajuns cu ăsta?
Ne-am cunoscut într-un ospiciu.
Nu mă îndoiesc.
Se poate să-i lipsească o doagă, dar e suficient.
Într-adevăr.
Este un specimen aparte.
Bravo, băiete!
Mulțumesc, tată.
E un moment nefericit.
De ce?
Ai fi fost un tată bun.
Benihana, nu mă lovi!
Ascultă.
Știu că nu am fost cei mai buni prieteni în cronologia asta,
dar am o misiune pentru tine.
Încântător!
Zece oameni.
- Au mai rămas zece oameni. - Bine.
Lui Ben beat îi plac numerele și creveții.
Și nici măcar nu m-ați putut invita la petrecerea burlacilor.
I-am îndepărtat în sfârșit carapacea lui Ben cel rău?
- De ce nu mă plăceți? - Pentru că ești un mare nemernic.
- Dar vă plăcea celălalt Ben. - Îl iubim, da.
De ce? Ce era special la el?
Pentru că era atotștiutor.
Era cicălitor.
Era un nor întunecat într-o zi însorită.
Toate astea sunt lucruri rele.
Da, dar lui i se potriveau.
Bine, știi ceva? Sunt mult mai bun decât celălalt Ben.
Am fost Numărul Unu. De două ori.
Lui tata îi pasă?
Nu. Era ocupat cu tine.
Se pare că te străduiești prea mult. Uită-te în jur.
Nimeni nu-și lustruiește cizmele sau își calcă colanții.
Suntem un circ total și de rahat. Ai înțeles?
Iar Ben al nostru
era și el un astfel de dezastru și asta îl făcea ușor de îndrăgit.
Bună seara!
Știu că e obișnuit ca tatăl miresei…
- Nu am chef. - Allison.
Nu. Înțeleg. E o nuntă.
Toată lumea e beată și toți suntem prietenoși.
- Dar nu mă simt așa. - E în regulă.
Nu trebuie să fii într-o dispoziție festivă.
Dar te rog să mă asculți.
Sloane, de când erai mică,
am știut mereu că ești extrem de inteligentă.
Deși nu pot spune că îl cunosc prea bine pe Luther,
din câte am văzut,
se pare că ai găsit un partener adecvat.
- L-a numit pe Luther adecvat. - Cel mai frumos lucru pe care i l-a spus.
Eșarfa îl face mai puțin dur.
Recunosc că, tată fiind, nu am fost fără defecte.
Sper ca aceste neajunsuri
să fie văzute doar ca o asperitate pe un gazon de altfel plin de verdeață.
Îmi pare rău.
Am greșit.
Am mințit și…
ți-am trădat încrederea.
Dar tu ești
mai importantă pentru mine decât orice în lumea asta.
Mă ierți?
Nu.
Nu cred că o să te iert.
Sunt mândru să vă spun copiii mei.
Chiar și celor pe care i-am crescut într-o altă versiune a mea.
Sper că în seara asta putem crea câteva amintiri speciale…
în cât timp ne-a mai rămas.
Dacă nu mă ierți, să știi că eu te iert.
Pentru ce?
În încheiere…
N-am greșit cu nimic.
M-am săturat
să fiu ticăloasa care trebuie să cedeze în favoarea ta.
- M-am săturat să fiu o fraieră. - Tu ești fraiera?
Toată viața ai spus că ai vrea să fim apropiați
și am reușit să fim, într-un final.
Și tu ai dat-o în bară.
Nu eu.
Chiar așa vrei să o încheiem?
Nu-ți face griji. O să dorm bine.
Soarele răsare peste un câmp de crizanteme.
O mamă voalată, ușor geme.
Cei care jelesc în negru vin, mulți,
să își îngroape oftatul inimii.
Cu respirația superficială și cu timpul eclipsat,
mă rog ca Doamna cu coasa să nu te sărute apăsat.
Nu are niciun sens.
Frumos. Bravo, tată! Bravo!
Nu-l credeam în stare pe bătrân.
Bine.
E timpul să descrețim frunțile.
Asta e pentru toți petrecăreții.
Intră
Stai jos, domnule Singuratic
Ai ajuns prea târziu…
Să recapitulăm seara asta.
Ben și Cinci sunt beți turtă.
Domnule Tristețe…
Viktor și Allison aproape că s-au luat la pumni.
- Da. - Da.
Iar tata a recitat o poezie macabră ciudat de emoționantă.
Dar cred că va rămâne…
Nu e rău pentru o nuntă a familiei Hargreeves la sfârșit de lume.
N-am avut nevoie de ceva măreț.
Doar de asta aveam nevoie.
Nici nu-ți pot oferi un zâmbet…
Așa eram și noi.
N-am fost niciodată așa.
Ce scârbos!
Așa mai merge.
Cine a plănuit lucrurile așa?
Fără supărare
Dar știi că n-am găsit ce căutam
Probabil e un lucru bun.
Aș fi fost o mamă de rahat.
Mă îndoiesc.
Salutare!
Să știi că am văzut
și apreciez că ai încercat.
Nu!
- Ce? - Nu!
- Klaus, de ce l-ai adus pe Ben? - Zău așa!
- Ascultați-mă înainte… - Ascultați-l!
Fratele pe care l-ați cunoscut ca Ben nu mai e.
Nu mă refer la Ben al nostru. Mă refer la Ben ăsta.
Ticălosul a dispărut.
- Nu mai e. - Ce tot spui?
Omul care stă în fața voastră e noul Ben nou,
e unul dintre noi și e membru al echipei.
- Și face parte din familie! - …parte din familie!
Drept cadou de bun-venit, sugerez să-l aruncăm de pe acoperiș.
- Te ajut. - Zău așa!
Știți ce?
- Poate rămâne. - De ce?
Fiindcă e nunta mea. Haide! Poate rămâne.
Da!
Știam eu.
Uriașule! Foarte drăguț din partea ta.
Da. Cu plăcere.
Măiculiță!
Știți ceva? Tot ce mi-am dorit s-a întâmplat în seara asta.
Să te însori?
Toată lumea se unește atunci când e important.
O familie mare și fericită.
Hopa!
Cred că o să dau la rațe.
De fapt,
cred că mi-e foame. Pe curând! Mă duc la bufet.
O să fie bine?
E Cinci. Ce părere ai?
- Hai să ne retragem! - E devreme.
Noapte bună!
- Unde mergem? La culcare? - E devreme.
Nu-l recunosc.
Ben!
Unde se duce?
Nu e sfârșitul.
Haideți! Cine se bagă la un Scrabble?
Karaoke.
- Da. - E semnalul meu.
- Noapte bună! - Noapte bună!
După tot cât am discutat, ar fi o nebunie să așteptăm.
Nu mai e timp. Nu pot face asta fără tine.
Batem palma?
Subtitrarea: Andra Foca