‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎AMANET
‎ACUM 5 ANI
‎ACADEMIA UMBRELA
‎Mă numesc Vanya Hargreeves
‎și asta e povestea mea.
‎N-am fost niciodată o familie.
‎Am fost creația tatălui nostru, ‎familie doar cu numele.
‎...și, zâmbește!
‎La final, după ce a murit ‎fratele nostru, Ben,
‎n-a mai rămas nimic să ne țină laolaltă.
‎Eram niște străini ‎care locuiau sub același acoperiș,
‎sortiți să fie singuri,
‎disperați după atenție...
‎marcați de modul cum am fost crescuți.
‎Doamne!
‎Ea a scris asta?
‎Nu-mi vine să cred că a făcut asta.
‎Și bântuiți
‎de ceea ce am fi putut ajunge.
‎Nu voiam decât să fim iubiți ‎de un bărbat incapabil de dragoste.
‎Tata n-a ratat nicio ocazie ‎să-mi spună că eram normală.
‎Un lucru greu de acceptat pentru o fată.
‎Dacă ești crescut să crezi ‎că nu ești cu nimic special,
‎dar etalonul e să fii extraordinar,
‎ce te faci dacă nu ești?
‎La dracu'!
‎AZI
‎Rahat!
‎Îmi pare rău de întârziere.
‎N-am observat.
‎De la început.
‎Redă-l din nou.
‎Ne-am uitat de nenumărate ori, Luther,
‎e mereu la fel.
‎Ce face ea?
‎Ceai.
‎L-a otrăvit?
‎Nu știu.
‎Unde ai găsit asta?
‎Căutam filmări cu noi când eram copii
‎și am găsit caseta asta acolo.
‎Probabil că începuse să folosească ‎din nou sistemul de supraveghere.
‎Era din ce în ce mai paranoic.
‎Credea că oamenii vor să-i facă rău.
‎Păi...
‎cred că avea dreptate.
‎Dar mama?
‎Nu e capabilă să...
‎Sau este?
‎Mamă?
‎Trebuie să te întrebăm ceva ‎despre noaptea în care a murit tata.
‎Îți mai amintești ceva?
‎Evident, soarele a apus la 19:33.
‎Luna către primul pătrar, mâncam găină ‎de Cornish, orez sălbatic și morcovi.
‎Nu, mai târziu în seara aia.
‎În dormitorul lui.
‎Te-ai dus la el?
‎Nu-mi amintesc.
‎Ai fost vreodată...
‎furioasă pe tata?
‎Tatăl vostru era un om bun.
‎Un om blajin.
‎Și a fost bun cu mine.
‎Da, dar după ce am plecat, ‎probabil ți-a fost greu.
‎Erau zile...
‎Voi mă țineați
‎ocupată și apoi...
‎Ce?
‎Ce voiai să zici?
‎Sunt gata ouăle!
‎Micul dejun e cea mai importantă ‎masă a zilei.
‎Mâncați!
‎Amândoi.
‎Chiar nu înțelegi cum e cu custodia?
‎Dacă o atingi, nu o mai pot folosi.
‎Te pot ajuta să economisești timp ‎cu analiza balistică.
‎Gloanțele astea de 9 mm ‎nu se mai fac din 19...
‎Din 1963. Știu, e ciudat.
‎Am găsit tuburi de cartuș ‎identice la locul crimei de aseară.
‎Serviciul de tractări Ishmael.
‎- Șoferul? ‎- L-am găsit spânzurat de tavan.
‎Până la urmă, se pare că știa ceva.
‎Păcat că nu ți-a zis nimeni ‎să vorbești cu el, nu?
‎În interval de 24 de ore,
‎am avut atacuri ‎în trei locuri diferite din oraș.
‎Oricine ar fi făcut asta,
‎nu o lasă mai moale.
‎Dacă chiar îți pasă și dacă ai idei noi,
‎te ascult.
‎Puștiul ăluia din gogoșărie?
‎Familia lui e sub urmărire,
‎în caz că-l caută cineva.
‎Probabil că aici ‎erau camere de supraveghere.
‎Nu, nimic.
‎Prima echipă la fața locului a văzut ‎doi trăgători care au fugit și care purtau
‎măști înfricoșătoare de copii.
‎Orașul ăsta se duce dracu', nu?
‎Tu zici asta, îmbrăcat în colanți?
‎Sunt pantaloni de piele, nu colanți.
‎Și, din ce țin minte, îți plăceau.
‎Doamne, te rog să uiți asta.
‎E întipărit în memorie, Eudora.
‎Am terminat.
‎Tu completează actele, ‎iar eu le voi căuta pe aceste animale.
‎Dnă detectiv... ‎îmi pasă.
‎Încă nu pot trece ‎peste faptul că voi doi...
‎Nu mai zice nimic, Beeman!
‎Nimic!
‎Helen.
‎Ai cântat minunat azi.
‎Extraordinar.
‎Mulțumesc.
‎Partiturile acelea din Stravinski.
‎Eu mă chinui cu ele de săptămâni bune ‎și tu...
‎Le fac să pară ușoare?
‎Cum ziceai că te cheamă?
‎- Vanya. ‎- Vanya.
‎De câți ani ești ‎al treilea solist ca valoare?
‎La un moment dat, ‎nu mai ține de cât repeți.
‎Contează și dacă ai ceva special.
‎Poate tu... nu ai.
‎Poți să repeți 10.000 de ore,
‎sau... poți să cauți să faci ceva ‎care te pasionează
‎și să nu te mai chinui cu Stravinski ‎ca o fetiță speriată de 13 ani.
‎Mai gândește-te.
‎...ca într-un parc de rulote, ‎dar pot avea generatoare.
‎Pot avea propriile fose septice, tot.
‎Aș folosi aceste materiale ‎într-o casă obișnuită...
‎Nu înțeleg ‎cum te poți uita la rahaturile astea.
‎Nu ți se pare interesant
‎cum trăiesc oamenii obișnuiți?
‎Se ceartă pe dulapurile de bucătărie,
‎de parcă soarta Universului depinde ‎dacă ei aleg albastru azuriu
‎sau verde praz.
‎Ce vrei să spui?
‎Uneori normalitatea are frumusețea ei.
‎Atunci asta e cea mai frumoasă ‎cameră pe care am văzut-o.
‎Ne-au tăiat 7% din plată ‎pentru întârziere.
‎Vor mai tăia la fiecare 24 de ore ‎până la finalizare.
‎Chestia asta e...
‎A trecut doar o amărâtă de zi.
‎Aș vrea să-i văd afară din birou,
‎trecând la acțiune, măcar o dată.
‎Ai dracu' leneși!
‎Ai terminat?
‎Da.
‎Hai înapoi să-l ucidem pe răhățelul ăla!
‎BANDAJ ADEZIV
‎La dracu', unde sunt chestiile lui tata? ‎Putem să mergem la un film?
‎- Sau la ocean? ‎- Gura!
‎Încerc să găsesc...
‎rahatul prețios care era ‎în caseta prețioasă,
‎ca să mă lase Pogo în pace!
‎Te-aș întreba ce pui la cale, Klaus, ‎dar mi-am dat seama
‎că nu-mi pasă.
‎Salut!
‎Știi că poți să ieși mai ușor din casă.
‎Da, dar acest fel nu presupune vorbărie,
‎cel puțin așa credeam.
‎Azi nu mai ai nevoie de companie?
‎Aș putea...
‎să-mi anulez programul.
‎Pare că ești ocupat rău.
‎Aici? Nu, pot să fac asta oricând.
‎Eu doar...
‎am pierdut ceva. Asta e tot.
‎Am găsit! Slavă Domnului!
‎Delicios!
‎Nu-ți mai finanțez dependența de droguri.
‎Haide! ‎Nu vrei...
‎Poate că vreau să stau cu fratele meu.
‎Nu cu tine.
‎Mi Hermano!
‎Te iubesc!
‎Chiar dacă tu nu te poți iubi.
‎ROCCO ȘI FAMILIA ‎INSTALATORI
‎SPECIALIȘTI ÎN CLOSETE ȘI CANALIZARE
‎Îmi pare rău că te-am ținut ‎așa mult acolo, Dolores.
‎Nu sunt beat.
‎Lucrez.
‎Are legătură cu ochiul de sticlă.
‎Aici a fost fabricat.
‎Sau... va fi fabricat.
‎Trebuie doar să așteptăm.
‎Nici mie nu-mi place asta,
‎dar ea ne ascunde ceva.
‎Ascunde? Mie mi s-a părut confuză.
‎Ai văzut caseta.
‎- Grace știa bine ce face. ‎- Grace?
‎Azi-dimineață era „mama”. ‎E o mașină, Allison.
‎Care ne citea, făcea curățenie după noi ‎și ne culca?
‎Și am lăsat-o singură aici,
‎în casa asta, timp de 13 ani. ‎Nu-i de mirare că și-a pierdut mințile.
‎Știi cum e să nu fii lângă copiii tăi?
‎Ce s-a întâmplat cu... Claire?
‎Cu Patrick?
‎Nu mi-ai spus.
‎Nu vreau să vorbesc despre asta.
‎Știi... când eram copii,
‎stăteam aici și ne spuneam ‎unul altuia tot.
‎Da, apoi am crescut.
‎Relația mea cu Patrick s-a stricat.
‎Instanța a decis că trebuie ‎să fac obligatoriu terapie
‎ca s-o pot vizita pe Claire.
‎Pentru ce?
‎Ți-ai folosit puterile asupra ei.
‎Erau zile în care făcea niște crize urâte.
‎Orice aș fi făcut, nu se oprea.
‎Avea trei ani și eu...
‎Știu că așa se comportă ‎copiii de trei ani.
‎Am zis că procedez așa doar o dată.
‎Dar n-a fost așa.
‎Îmi ziceam...
‎că orice părinte cu puterile mele ‎ar fi făcut la fel.
‎Că nu era greșit.
‎Aveam doar un avantaj.
‎De mică, mi-am folosit ‎puterea să obțin ce voiam.
‎Cu tata, în carieră.
‎Dar acum știu ‎că nimic din viața mea nu era real.
‎O iau de la început.
‎Nu credeam că va fi atât de greu.
‎Va deveni mai ușor.
‎Unele lucruri necesită timp.
‎Da.
‎Iar unele lucruri rămân distruse.
‎TÂMPLĂRIE IMPERIALĂ
‎Încă îl mai cauți pe dl Puddles?
‎Am ieșit de la repetiție ‎și eram în cartier,
‎și m-am gândit...
‎Ai venit până în Bricktown?
‎Dacă tot ești aici,
‎poți să intri.
‎Sunt minunate.
‎Mulțumesc.
‎Restaurarea antichităților.
‎E pâinea mea.
‎Dar mă ocup și de alte lucruri.
‎Cum ar fi?
‎Nu știu.
‎E puțin jenant.
‎Haide...
‎- Tu ai făcut astea? ‎- Când eram copil,
‎mă refugiam în imaginația mea.
‎Și e clar, n-am crescut de atunci.
‎Nu, e uimitor.
‎Care e favorita ta?
‎Balerina îmi place cel mai mult.
‎Sau poate rața.
‎Sau cealaltă rață.
‎Sau cealaltă.
‎E una pe care trebuie să o vezi.
‎Aia sunt...
‎Cred că...
‎am stat târziu noaptea trecută să o fac.
‎Mamă!
‎E frumoasă.
‎Mulțumesc. ‎Ia-o!
‎Nu. Eu...
‎Insist, te rog!
‎E pentru tine.
‎M-ai inspirat.
‎E așa de ciudat.
‎Ne cunoaștem...
‎de două zile? Dar simt că mă cunoști ‎mai bine ca familia mea.
‎Poate nu e cuviincios,
‎eu fiind...
‎un tânăr elev impresionabil,
‎dar...
‎vrei să luăm cina în seara asta?
‎Nu e nevoie, dacă nu vrei.
‎- Da. ‎- Bine.
‎- Nu, eu... ‎- Știu, dar...
‎Mi-ar plăcea.
‎Da? ‎Allison?
‎Bună!
‎Leonard, ea e sora mea, Allison.
‎Stai puțin, te știu!
‎Ai jucat în filmul ăla!
‎Ai jucat în film... erai avocata.
‎- Cea dură, în scaunul cu rotile? ‎- Da.
‎Eu eram.
‎Nu mi-ai spus că sora ta ‎e vedetă de cinema.
‎Mamă!
‎Și tu erai în chestia aia, Umbrela, nu?
‎Dar tu nu erai, nu?
‎Nu, eu eram ‎ca al cincilea membru al Beatles.
‎Nu mi-au plăcut niciodată.
‎Îmi plăceau Rolling Stones.
‎Scuze de întrerupere, ‎dar poți să vii înapoi acasă?
‎Avem întâlnire de familie.
‎Și vreți să vin și eu?
‎Evident!
‎E despre mama. ‎Îmi pare rău.
‎Nu trebuie.
‎Lăsăm cina pe altă dată.
‎Mulțumesc.
‎Cine e tipul ăsta?
‎Este... ‎doar un prieten.
‎Prieten?
‎Nu, nu e...
‎Poate că încerc să nu mă separ ‎de toți și de toate.
‎Îmi pare rău.
‎N-ar fi trebuit să-ți fi zis ‎lucrurile alea ieri.
‎Eram supărată pe Patrick...
‎și m-am răzbunat pe tine.
‎Îmi pare rău.
‎Eu...
‎nu prea mă pricep să fiu o soră bună.
‎N-am observat.
‎Touché!
‎Spune-mi ce simți cu adevărat.
‎Poate-ți voi spune.
‎Bine!
‎Șuteaz-o aici!
‎Nu! ‎Cinci!
‎Băi, Cinci!
‎Nu!
‎Cinci! ‎Ce tot...
‎Doamne!
‎Te simți bine?
‎N-ar trebui să fii...
‎Cum m-ai găsit?
‎Puțină discreție, băieți! ‎Am devenit intimi aici.
‎Ieși afară!
‎Nu poți sta aici!
‎Tocmai făceam ceva.
‎L-ai găsit pe chior?
‎- Ce tot spui? ‎- Contează? Vorbim de Klaus...
‎Ce vrei, Luther?
‎Cred că Grace e implicată ‎în moartea tatei.
‎Trebuie să te întorci la academie, da? ‎E important.
‎Tu nu înțelegi ce e important.
‎V-am spus când m-am epilat ‎pe fund cu budincă de ciocolată?
‎M-a durut rău.
‎Tu ce mai cauți aici?
‎- Măi să fie... ‎- Ce?
‎Am nevoie de motiv ‎ca să stau cu familia mea?
‎Nu, încercam să avem ‎o conversație serioasă.
‎Deci spui că sunt incapabil să fiu serios?
‎- Luther are dreptate, coboară! ‎- Ce?
‎Bine!
‎- Ce pui la cale, Cinci? ‎- Crede-mă, n-ai înțelege.
‎Încearcă-mă. Din câte știu, ‎încă sunt capul familiei.
‎Din câte știu, ‎sunt mai în vârstă cu 28 de ani.
‎Știi care e problema ta?
‎Speram să-mi spui.
‎Crezi că ne ești superior.
‎Așa ai crezut mereu.
‎Și când eram copii.
‎Adevărul este ‎că ești la fel de răvășit ca noi.
‎Doar pe noi ne ai.
‎Și știi asta.
‎Nu cred...
‎că sunt mai bun ca tine, Numărul Unu.
‎Știu sigur asta.
‎Am făcut lucruri inimaginabile, ‎pe care nici nu le poți înțelege.
‎Așa...
‎Ca să mă întorc și să vă salvez.
‎MAGAZIN UNIVERSAL
‎Stai!
‎Treci încoace!
‎Mă întreb ‎dacă a fost cea mai înțeleaptă decizie.
‎GOGOȘĂRIA LUI GRIDDY
‎Văd că-ți plac gogoșile, nu?
‎Există ceva mai bun pe lume?
‎Cred că nu.
‎Deși probabil sunt influențată, ‎având în vedere că le fac toată ziua.
‎În fiecare zi, toată ziua.
‎Elaborează... ‎Păi...
‎ajung aici înainte de răsăritul soarelui.
‎Cântăresc ingredientele,
‎amestec coca foarte încet
‎și o introduc în șpriț.
‎Șpriț.
‎Da.
‎Așa capătă forma de gogoși.
‎Șmecheria este...
‎să le lași să crească ‎o jumătate de oră înainte să le prăjești.
‎Așa le faci să fie...
‎fragede și pufoase.
‎Tu cum de ești fragedă și pufoasă?
‎Probabil că ești ceea ce mănânci.
‎Îmi dai una cu gem de zmeură?
‎Sigur.
‎Secretul constă în gem.
‎Agnes.
‎Frumos nume.
‎Mulțumesc.
‎Înseamnă „pur”.
‎Sigur că da.
‎Deci...
‎ne poți spune ceva
‎despre noaptea ‎dinainte de schimbul de focuri?
‎Deja am spus poliției tot.
‎De două ori.
‎Ți-l amintești pe băiat?
‎Sinceră să fiu, nici nu-l observasem.
‎El și tatăl lui au stat acolo.
‎În mod clar nu era tatăl lui.
‎Suntem îngrijorați pentru...
‎siguranța lui, lumea e un loc periculos.
‎N-am vrea să pățească ceva.
‎Sunteți de la poliție?
‎Ne-a angajat familia lui ‎să aflăm ce s-a întâmplat.
‎Ne-ai fi de ajutor ‎dacă ne-ai spune ce s-a întâmplat.
‎Eu aș fi...
‎foarte recunoscător.
‎Aș vrea să vă ajut, ‎dar nu știu nimic despre asta.
‎De fapt, era ceva.
‎Avea un tatuaj
‎pe încheietura mâinii.
‎Cine-și lasă copilul să se tatueze?
‎Incredibil.
‎Poți să desenezi tatuajul?
‎Sigur, eu...
‎Un cerc...
‎Crezi că mama i-ar fi făcut rău tatei?
‎N-ai mai fost acasă de mult, Vanya.
‎Poate Grace s-a schimbat.
‎Dacă ar fi fost otrăvit, ‎ar fi trecut legistul în raport.
‎N-am nevoie să-mi spună un raport ‎ce văd cu proprii mei ochi.
‎Poate că gravitația scăzută ‎ți-a afectat vederea.
‎Privește atent!
‎Tata are monoclul. Mama se ridică.
‎- Monoclul a dispărut. ‎- Da.
‎Nu-l otrăvea.
‎Îi lua monoclul...
‎să-l curețe.
‎Atunci unde e?
‎Am căutat în toată casa ‎și în lucrurile ei. Nu e la ea.
‎Pentru că l-am luat eu de la ea.
‎După înmormântare.
‎Monoclul a fost la tine?
‎- Ce dracu', Diego? ‎- Dă-mi-l!
‎L-am aruncat.
‎Ce?
‎Știam că dacă-l găsești la mama,
‎te vei enerva,
‎exact cum faci acum.
‎- Diego, nemernicule! ‎- Calmați-vă!
‎Știu că tata n-a fost prea...
‎deschis.
‎Dar țin minte că a spus ceva.
‎Mama a fost proiectată ca îngrijitoare,
‎dar și ca paznic.
‎Cum adică?
‎A fost programată să intervină ‎dacă viața cuiva era în pericol.
‎Dacă echipamentul ei se degradează...
‎Trebuie s-o dezactivăm.
‎Stai! Nu e un aspirator ‎pe care-l arunci în dulap.
‎Are sentimente, am văzut asta!
‎Diego, pur și simplu a stat ‎și l-a lăsat să moară.
‎Sunt de partea lui Luther.
‎- Ce surpriză! ‎- Gura!
‎Ea n-ar trebui să voteze.
‎Voiam să zic că sunt de acord cu tine.
‎Bine.
‎Atunci să voteze.
‎Tu ce zici, drogatule?
‎Ce părere ai?
‎Ce e? Acum aveți nevoie de ajutorul meu?
‎Mai întâi mă dați afară din dubă,
‎iar acum mă primiți înapoi?
‎Ce dubă?
‎Ce părere ai, Klaus?
‎Sunt de partea lui Diego, ‎pentru că, du-te dracu'!
‎Dacă Ben ar fi aici,
‎m-ar aproba.
‎Nu-i adevărat.
‎Deci e trei... ‎La doi!
‎- Votul nu e final. ‎- Ce?
‎Cinci nu e aici.
‎- Trebuie să voteze toată familia. ‎- Exact.
‎Ar trebui să așteptăm.
‎Bună!
‎De când ești aici?
‎Păreți supărați. ‎Voi face fursecuri.
‎Te-ai întrebat...
‎dacă ce a zis mama în momentele ‎în care era cu noi...
‎Ea le spunea sau tata?
‎Ce tot vorbești?
‎Păi el a construit-o.
‎A programat-o să fie mamă, ‎mama noastră.
‎Uneori mă uit la ea și-l văd pe el.
‎La început, poate era adevărat.
‎Dar a evoluat.
‎De unde știi?
‎Tata nu s-a iubit decât pe el.
‎Cum poate Academia Umbrela ‎să combată eficient infracțiunile
‎dacă nu putem ieși din casă la timp?
‎Haideți, copii!
‎Nu-mi găsesc masca.
‎Avea nevoie de îngrijire ‎după ultima misiune.
‎Mulțumesc, mamă.
‎Gata de plecare?
‎Sună minunat, Vanya.
‎Mulțumesc, mamă.
‎Klaus!
‎Mulțumesc, mamă.
‎Băieții tot băieți!
‎Ben.
‎S-a blocat.
‎Copii, așteptați-mă!
‎Nu m...
‎Diego, imaginează-ți cuvântul.
‎Nu m...
‎Nu mișca!
‎Ai reușit! Sunt mândră de tine!
‎Mamă, trebuie să vorbim.
‎Da, dar numai un minut. ‎Trebuie să termin de cusut.
‎Tot ce ai făcut pentru noi ‎când eram copii,
‎pentru mine,
‎de ce ai făcut-o?
‎Fiindcă a fi mamă e cel mai important dar ‎din viața mea.
‎Tu spui asta?
‎Nu înțeleg ce vrei să spui.
‎Tatăl nostru, el...
‎te-a creat.
‎Când te gândești la ceva, ‎e ca și cum îți spune tata ce să zici?
‎Tatăl tău nu e aici, prostuțule!
‎Am greșit cu ceva?
‎Nu, nu e...
‎Uite ce e!
‎E în regulă
‎dacă l-ai urât.
‎S-a purtat îngrozitor cu tine,
‎- ...cu noi toți. ‎- Nu spune asta!
‎De ce nu?
‎Eram doar instrumentele ‎experimentului lui.
‎Nimic mai mult.
‎Ceea ce spun
‎e că aș fi înțeles...
‎dacă ai fi vrut să-l rănești.
‎Ai grijă!
‎Dl Hargreeves a fost un om mare.
‎Industriaș, inventator, ‎medaliat cu aur la Olimpiadă.
‎A făcut lumea un loc mai bun.
‎Încetează!
‎Mă auzi?
‎Încetează să-l mai aperi!
‎Mamă, trebuie să simți ceva.
‎Te-a tratat mai rău ca pe oricine.
‎Ai lucrat pentru el 30 de ani.
‎Nici măcar nu ți-a dat o cameră ‎în care să dormi.
‎Dar am o priveliște așa minunată aici.
‎Mamă, sunt doar tablouri.
‎Normal că sunt.
‎În ce lume minunată trăiește!
‎Uneori mă întreb dacă se simte singură.
‎Știi că nu trebuie să-mi spui asta.
‎Știu că au mai rămas doar șase zile.
‎Ai o idee mai bună?
‎Bine.
‎Ăsta e omul nostru.
‎Ce dracu' pune la cale?
‎Cha-cha!
‎E puștiul nostru.
‎Klaus.
‎Cineva și-a mâncat cerealele.
‎Privește acolo!
‎Casă, dulce casă!
‎Crede-mă, e mai simplu acolo, sus.
‎Cum era?
‎Liniște.
‎Frig.
‎Și...
‎singurătate. ‎Deși,
‎din când în când...
‎când soarele răsărea într-un anume loc ‎și se revărsa lumina,
‎totul părea de sticlă albă.
‎Este...
‎minunat.
‎Nu știu ce i-ai spus lui Claire,
‎dar nu mă simțeam ca un supererou acolo.
‎Dar în acele momente, ‎când lumea mea strălucea,
‎simțeam că, poate, ‎mi-a fost scris să fiu acolo.
‎Aș fi vrut să fiu acolo cu tine.
‎Erai. ‎Astea sunt...
‎Se aude de la dormitoare.
‎Cha-cha, împușcă-l!
‎Dă-te la o parte!
‎Haide!
‎Las-o în pace!
‎Cine dracu' sunt ăștia?
‎Cine dracu' sunt oamenii ăștia?
‎Nu știu, dar măcar știm ‎al cui e pantoful.
‎- Cu plăcere. ‎- Mă descurcam.
‎- Da, îi băteai... ‎- Știi tactica să obosești adversarul?
‎Ieșiți afară! Acum!
‎Am pierdut arma. ‎Mă duc după ei.
‎E cineva?
‎Sunteți teferi?
‎E cineva?
‎Măi oameni buni!
‎Alo, dobitocule!
‎Vrei să-i modifici ‎percepția nebunei ăsteia?
‎N-am nevoie, ‎zdreanța asta m-a enervat crunt.
‎Îl vrem pe băiat!
‎În cazul ăsta...
‎Fă-i felul!
‎Klaus!
‎Vanya, pleacă!
‎Vanya?
‎Luther!
‎Luther, ridică-te!
‎Trebuie s-o lași mai moale ‎cu mâncarea nesănătoasă.
‎La o parte!
‎Nu!
‎Sfinte Sisoe!
‎Știai? ‎Nu.
‎La dracu'! Mamă!
‎Mamă.
‎Te simți bine?
‎Evident.
‎N-ai auzit zgomotul?
‎Tipii cu măști? ‎Care au tras cu arma prin casă.
‎Ce tot vorbești, prostuțule?
‎Diego,
‎ce faci?
‎Totul va fi bine...
‎Ține minte cum am repetat. ‎Imaginează-ți cuvântul.
‎Va fi bine...
‎Mamă.
‎Diego.
‎Ține minte...
‎Cine erau ăia?
‎Nu știu.
‎Avem noroc că mai trăim.
‎Sigur te simți bine?
‎Diego?
‎De ce mai ești aici?
‎- Încerc să vă ajut. ‎- Puteai să fii ucisă!
‎Sau murea careva din cauza ta.
‎Ea ne încurcă.
‎Allison?
‎Cred că vrea să spună ‎că treburile astea sunt periculoase.
‎- Tu ești... ‎- Nu ca voi.
‎Nu asta am...
‎- Vanya, stai! ‎- Las-o să plece.
‎E mai bine.
‎Vanya!
‎Doamne, sângerezi.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Îmi pare rău...
‎n-am avut unde să mă duc.
‎Bine.
‎Intră.
‎Unde dracu' erai?
‎Nu mai ieșeai, ‎am crezut că ne regrupăm aici.
‎Și te-ai oprit...
‎să-ți iei gogoși cu gem?
‎Poate...
‎După ce am pățit?
‎Voiam niște mâncare, ‎să mă calmez după dezastru.
‎Noaptea asta a fost un dezastru.