‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Frații tăi și sora ta ‎și-au terminat terciul de ovăz
‎și au început antrenamentul zilnic.
‎Nu vrei să li te alături, Numărul Șapte?
‎Nu te simți bine în dimineața asta?
‎Știi ce mă înveselește pe mine ‎când sunt supărată?
‎Cântatul.
‎Numărul Șapte!
‎Bună, Numărul Șapte! ‎Sunt noua ta bonă, dna Cornwallis.
‎Numărul Șapte!
‎Bonjour, sunt dra Stevenbaker ‎și sunt noua ta bonă.
‎Numărul Șapte!
‎Bună, Numărul Șapte!
‎Mă numesc Grace. Sunt noua ta bonă.
‎Tatăl tău mi-a spus ‎că nu-ți place terciul de ovăz,
‎dar ca să crești mare și puternică ‎trebuie să mănânci
‎și trebuie să te antrenezi ‎cu ceilalți după masă.
‎Poftim, te voi ajuta.
‎Încercăm din nou?
‎Mănâncă terciul înainte să se răcească.
‎Aici vom fi în siguranță.
‎Nu putem rămâne.
‎Trebuie să ne facem bagajele.
‎Vanya?
‎Vanya...
‎Hai să te speli.
‎Familia ta...
‎va veni după noi în curând.
‎Nu-i nimic.
‎Nu te îngrijora, suntem o echipă.
‎Îi vom ataca noi.
‎De ce ar veni după mine?
‎Vanya.
‎Ai ucis-o pe Allison.
‎Nu, eu...
‎mi-am pierdut controlul.
‎S-a întâmplat atât de repede.
‎Știu.
‎Nu e vina ta. Tu te apărai.
‎Dar ei nu vor considera așa.
‎Nu, le voi explica.
‎Trebuie să mă întâlnesc cu ei ‎și să le explic.
‎Vor să-ți facă rău.
‎Sunt singurul de partea ta, ‎care înțelege...
‎cât de specială...
‎ești tu.
‎Am știut-o de când te-am întâlnit.
‎Înțeleg acum, când te privesc.
‎Dar ei nu înțeleg.
‎N-au înțeles niciodată.
‎N-o vor face niciodată.
‎Spune-o.
‎Nu pot.
‎Spune-o pentru mine.
‎Sunt specială.
‎Din nou.
‎Sunt specială.
‎N-a fost așa de greu.
‎Haide! Să mergem!
‎Nu cred că respiră!
‎Dacă nu o ducem sus, va muri.
‎I-a fost tăiat laringele. ‎- Trebuie să-i dați sânge. ‎- Eu!
‎- Eu îi dau. ‎- Nu e posibil, dragule.
‎Sângele tău e mai compatibil cu al meu.
‎Nu te agita! Rezolv eu, voinicule.
‎Ador acele.
‎Conașule Klaus,
‎sângele tău e... ‎cum să-ți spun, prea poluat.
‎- Mișcă! ‎- Da, du-te!
‎O fac eu.
‎Înțeapă-l!
‎Ce faci?
‎Caut droguri.
‎Nu face asta.
‎Nu te mai ascult.
‎- Pleacă! Te rog, pleacă! ‎- Îmi place când nu ești drogat.
‎- Chestia asta e supraevaluată. ‎- Uite unde te-a adus.
‎Unde m-a adus?
‎Unde m-a adus? Nicăieri.
‎Nu pot vorbi cu persoana iubită. ‎Oamenii...
‎tot nu mă iau în serios.
‎Vreau să-mi amorțesc simțurile.
‎Ești doar un papă-lapte.
‎- Serios? ‎- Serios.
‎Băi!
‎În general, viața nu e ușoară.
‎Viața e grea.
‎Apar nenorociri. Mor oameni buni.
‎Iar mă iei cu povestea cu moartea? ‎Ai nevoie de una nouă.
‎Vorbeam de Dave.
‎Am obosit să te văd ‎cufundându-te în autodistrugere.
‎Atunci privește altundeva.
‎Poți mai mult de atât.
‎Și Dave?
‎Și el știa.
‎Ai dreptate.
‎Îmi pare rău.
‎Slavă Domnului! ‎Te-am făcut!
‎E fix ca Patrick Swayze ‎în ‎Fantoma mea iubită.
‎Cum ai reușit?
‎Nu eu.
‎Tu ai făcut-o.
‎Cred...
‎Nemernicul care aproape ne-a ucis ‎sora e încă liber, cu Vanya.
‎- Trebuie să o căutăm. ‎- Vanya nu-i importantă.
‎E sora ta. A fost prea crud ‎chiar și din partea ta, Cinci.
‎Nu spun că nu-mi pasă de ea,
‎dar dacă Apocalipsa are loc azi,
‎moare și ea ‎și restul de șapte miliarde de oameni.
‎Harold Jenkins e prioritatea noastră.
‎De acord. Să mergem!
‎Nu vă bazați pe mine.
‎Nu vă supărați pe mine.
‎Mi se pare că e cam multă presiune ‎asupra mea, acum că nu mă mai droghez.
‎- Vii cu noi. ‎- Nu.
‎Suntem cu toții de acord că puterea mea
‎e cam inutilă.
‎Vă trag înapoi.
‎Klaus, ridică-te!
‎Nu mă poți forța.
‎BUNĂ ‎LA REVEDERE
‎Totuși nu mi-ar strica puțină mișcare.
‎Da.
‎Pleacă!
‎Vanya, te iubesc!
‎Am auzit un zvon...
‎Allison!
‎La dracu'!
‎NUMĂRUL ȘAPTE
‎INCONTROLABILĂ
‎TREBUIE SĂ RĂMÂNĂ SECRET
‎Doamne!
‎METODE DE A-I LIMITA PUTEREA
‎Vanya! Hai să mergem.
‎Vanya, pot să-ți explic.
‎M-ai manipulat tot timpul ăsta.
‎Nu-i adevărat.
‎- Încercam să te protejez. ‎- De cine?
‎De familia ta.
‎Ei încearcă să-ți facă rău.
‎Vanya, scrie acolo, în jurnal.
‎Tatălui tău...
‎îi era frică de tine.
‎De asta îți dădea medicamentele alea.
‎Nu ca să te ajute.
‎Ci ca să te limiteze.
‎Nu credea că ești capabilă ‎să-ți controlezi puterea.
‎Mie nu mi-a fost frică de tine.
‎Eu te-am acceptat.
‎Sunt singurul...
‎care te-a acceptat așa cum ești.
‎Frații tăi și sora ta
‎au fost alături de el la fiecare mișcare.
‎Cine e Harold Jenkins?
‎E...
‎cineva ca noi.
‎Un băiețel singuratic.
‎Un outsider a cărui familie ‎s-a purtat urât cu el.
‎Nu voia decât să fie apreciat și iubit.
‎Allison avea dreptate.
‎- Ești bolnav. ‎- Nu eu am încercat să te ucid.
‎Trebuie să plec.
‎Au făcut ei vreodată ceva pentru tine?
‎Eu sunt motivul ‎pentru care ai ajuns prim-solistă.
‎Eu am dat proba. Eu am câștigat.
‎Crezi că fosta prim-solistă ‎a dispărut ca prin minune?
‎Ce ai făcut?
‎Am făcut-o pentru tine.
‎Nu te apropia!
‎Suntem în pericol.
‎Familia ta te-a văzut în acțiune, ‎iar acum știe ce poți și va veni după noi.
‎- Nu, mă vor asculta. ‎- Nu!
‎Vor să te simți neimportantă.
‎Dar ei sunt neimportanți pe lângă tine.
‎Ești o zeiță în comparație cu ei.
‎Trebuie doar să deschizi ochii ‎și să vezi cum sunt cu adevărat.
‎Eu ți-am arătat asta.
‎Hai să terminăm ce am început.
‎- Vanya, ai nevoie de mine. ‎- Am nevoie de familia mea.
‎Eu n-am...
‎N-am vrut să o ucid pe Allison.
‎O iubesc.
‎Și-i iubesc pe ei.
‎Tatăl tău avea dreptate.
‎N-ai forța necesară.
‎Știa asta.
‎Acum știu și eu.
‎Ești slabă.
‎Încetează!
‎Ești jalnică.
‎Nu face asta!
‎Uită-te la tine! Ești un nimic.
‎Nu!
‎- Ești normală. ‎- Încetează!
‎- Nici măcar normală. ‎- Încetează!
‎Nu ești specială.
‎- Normală, jalnică, un nimic! ‎- Încetează!
‎Nu.
‎Nu mă ataca, Vanya.
‎Te rog!
‎PENSIUNEA RAIN QUAIL
‎Hazel, nu credeam ‎că te întorci așa devreme,
‎dar ghici ce am luat...
‎Beneficiați de oferta specială ‎la Pensiunea Rain and Quail din apropiere
‎dacă achiziționați
‎pachetul nostru Atrium.
‎Dacă îl cauți pe Hazel, ‎să știi că nu se întoarce.
‎M-a părăsit.
‎Vezi să nu!
‎Nu mă așteptam la asta.
‎- E puțin spus. ‎- Nici urmă de Vanya.
‎Hai să plecăm înainte să vină polițiștii.
‎Stați puțin.
‎Cinci, ce tot...
‎Mamă!
‎Aceeași culoare și dimensiune ‎a pupilei. Ăsta e!
‎Ochiul pe care îl țin la mine ‎de decenii...
‎și-a găsit locul.
‎E tipul care trebuia ucis ‎pentru a opri Apocalipsa.
‎Marfă! Hai să mergem!
‎Nu, stai! Nu poate fi atât de ușor.
‎Ăsta e biletul luat de la Comisie,
‎unde scrie: ‎„Protejați-l pe Harold Jenkins.”
‎Adică Leonard Peabody.
‎Cine l-a ucis?
‎Cine a făcut-o?
‎Am o idee nebunească. ‎De ce nu o găsim pe Vanya să o întrebăm?
‎Dacă Vanya a scăpat de ăsta, ‎poate se întoarce la Academie.
‎O să supraviețuiască?
‎Da.
‎Corzile vocale sunt grav afectate.
‎E o minune că nu i-a secționat ‎și artera carotidă.
‎Va mai putea vorbi?
‎Nu știm acum.
‎Mai important, ‎datorită ție și fraților tăi,
‎ea e încă în viață.
‎Grace și cu mine ne ocupăm ‎de acum încolo, conașule Luther.
‎Du-te și odihnește-te.
‎Ești ultimul în care aș avea încredere.
‎Nu plec nicăieri.
‎Nici urmă de Vanya.
‎- Nu e în camere. ‎- Nu e nici jos.
‎Eu plec.
‎- Stai! ‎- Unde pleci?
‎Vanya e în libertate, ‎ca și Hazel și Cha-Cha.
‎Știu.
‎Îmi iau lucrurile și plec.
‎Am niște treburi neterminate ‎cu idioții ăia.
‎Când ai vorbit cu tata, ‎ți-a spus ceva despre Apocalipsă?
‎Vreun indiciu despre cum va fi?
‎Nu. Dar m-a bărbierit excelent.
‎Dar niciun indiciu.
‎Dacă stau să mă gândesc, ‎a zis ceva despre potențialul meu
‎și despre cum am realizat ‎doar o mică parte...
‎- De unde știa de Apocalipsă? ‎- Nu știu,
‎dar chestia asta a ta ‎cu săritul prin timp...
‎Cum ai știut să faci asta?
‎N-am știut.
‎Ai fi înțeles dacă nu erai drogat.
‎Nu sunt drogat. ‎Nu m-am mai drogat de aproape două zile.
‎- Da, de două zile. ‎- Parcă ar fi 45 de ani.
‎Pe cine păcălești, Klaus?
‎Te-am văzut agitat toată ziua.
‎Amândoi ne luptăm cu dependența.
‎- Nu sunt dependent. ‎- Ba da.
‎Ești, de drogul numit „apocalipsă”.
‎- Greșești. ‎- Primul semn...
‎negarea.
‎Noi doi nu suntem la fel.
‎Am văzut privirea asta
‎în ochii oamenilor care nu știu cine sunt
‎fără să-și ia doza.
‎Crede-mă!
‎Trebuie să renunți.
‎Vorbeam în sens figurat, dar merge și așa.
‎Pas cu pas.
‎Știu locul acela întunecat și pașnic ‎în care ești.
‎Știu ce durere vei simți ‎când pleci de acolo și te trezești,
‎diferită față de cum erai.
‎Când m-am trezit,
‎eram furios.
‎Eram furios că plecaseși, ‎că ți-ai continuat viața.
‎Și eu eram blocat aici, singur,
‎cu tata, în rahatul ăsta de casă.
‎Dar mă înșelam,
‎pentru că mă îndepărtasem de toți...
‎inclusiv de persoana ‎pe care o iubeam din toată inima.
‎Allison, îmi pare atât de rău.
‎Îmi pare rău că n-am fost acolo.
‎Nu vei fi singură când te trezești.
‎Crezi că am reușit?
‎Crezi că am oprit Apocalipsa?
‎Acum ce facem?
‎Nu știu.
‎Aștept sugestii.
‎Deschid eu.
‎Salut, bătrâne!
‎Ai răpit-o pe sora mea?
‎Dacă nu, vrei o margarita?
‎Intră!
‎Ai venit să mă ucizi.
‎Rahat. Scuze, vechile obiceiuri.
‎Deși pot înțelege de ce crezi asta.
‎Ați atacat casa, ați încercat ‎să-mi ucideți familia și...
‎mi-ați răpit fratele.
‎Nu pot schimba trecutul.
‎Nu uita, nu sunt singurul ucigaș de aici.
‎Ai un trecut sângeros, amice.
‎Apropo...
‎chestia pe care ai făcut-o în Calhoun ‎e legendară.
‎Nu pot să cred
‎- ...că vorbim aici. ‎- Hazel, ce cauți aici?
‎Păi, știi tu....
‎Diego, stai!
‎Ridică-te!
‎Poate vrei să auzi ce are de zis ‎înainte să îl omori.
‎Te voi omorî ‎pentru ce i-ai făcut lui Patch.
‎Sau nu. Vezi cum iese.
‎Haide!
‎Sigur l-a durut.
‎Totul până la mușcături.
‎Hazel, spune repede ce ai de spus,
‎înainte să-și revină.
‎Mi-am părăsit partenera și Comisia. ‎Vreau să mă ofer voluntar.
‎- Pentru ce? ‎- Ca să oprim Apocalipsa.
‎Ce naiba ți se pare așa de amuzant?
‎Înainte să răspund, de ce ne-ai ajuta?
‎Să spunem că am un interes ‎într-o gogoșărie.
‎Îmi pare rău, amice, ‎dar ai întârziat cu o zi.
‎Faptul că ești aici, acum, înseamnă clar
‎că Apocalipsa nu mai vine.
‎Serios? De unde știi?
‎Ținta a murit. ‎L-am găsit azi-dimineață.
‎Erai ultima necunoscută din ecuație.
‎Rahat. Serios?
‎Dacă nu ești implicat,
‎Apocalipsa e anulată.
‎Excelent!
‎Acum ce facem?
‎Ca să fiu sincer, nu știu.
‎Urmăresc asta de atâta timp,
‎încât nu m-am gândit la viitor.
‎Nu știu. Tu ce faci?
‎Am terminat cu nebunia asta.
‎Vreau s-o iau de la capăt.
‎Ar trebui să faci la fel.
‎E ușor de zis.
‎Nu trebuie să fie dificil.
‎Gândește-te așa:
‎dacă nu călătoreai în timp, ‎nu te întâlneai cu Supraveghetoarea.
‎Ce ar fi fost?
‎Cred că aș fi ajuns ‎un bărbat imatur, marcat emoțional,
‎ca toți ceilalți de aici.
‎Asta e.
‎Acum poți să crești.
‎Noroc. ‎Hazel.
‎Încă ceva înainte să pleci.
‎Spune.
‎Care dintre voi e asasinul ‎detectivului Patch?
‎Asasina.
‎Păcat.
‎Arma l-ar fi disculpat pe fratele meu.
‎Păi...
‎e ziua ta norocoasă, ‎amigo.
‎Ia-le pe amândouă.
‎Am terminat cu astea.
‎Aveți trei mesaje vocale noi.
‎Primul mesaj.
‎Vanya, sunt dra Kowalski. ‎Dl Puddles a dispărut din nou.
‎Mă suni dacă îl vezi? Mulțumesc.
‎Următorul mesaj.
‎Vanya, sunt Peter, de la Teatrul Icarus.
‎Am lăsat biletele pe care le-ai cerut
‎la casa de bilete. ‎Invitații tăi le pot lua oricând.
‎Următorul mesaj.
‎Bună, Vanya, eu sunt.
‎Voiam să...
‎Situația s-a înrăutățit.
‎Nu voiam ‎decât să fiu o soră bună pentru tine.
‎Nu cred că am reușit. ‎Trebuie să mă suni, da?
‎Te iubesc, surioară. ‎Îmi pare rău!
‎Allison. ‎Sunt aici.
‎Nu încerca să vorbești.
‎Îți vei agrava rănile, da?
‎Îmi pare rău că nu am fost acolo.
‎Nu-i nimic.
‎Bine. Rezistă! Stai!
‎Uite!
‎Vanya.
‎Nu știm unde e.
‎Puteri...
‎Nu înțeleg.
‎Eu înțeleg.
‎E timpul să iasă la lumină ‎ultimul secret al tatălui vostru.
‎Rahat.
‎Bine că te-ai trezit.
‎Vrei să bei ceva?
‎Unde e?
‎L-am lăsat să plece.
‎Ce-ai făcut?
‎Acum că Apocalipsa a fost evitată, ‎e timpul să încetăm cu luptele.
‎Nu el a ucis-o pe Patch. ‎Partenera lui a făcut-o.
‎Și ce?
‎În noaptea aia erau amândoi aici.
‎Jumătatea asta de parteneriat ‎mi-a dat ambele lor arme.
‎Vei fi disculpat, analiza balistică ‎va fi la fel cu cea de la locul crimei.
‎Hazel voia să găsească o cale de scăpare.
‎Voia să o ia de la capăt. Și avea la el
‎un lucru care ar face bine ‎familiei noastre.
‎- Hai să trecem peste asta. ‎- În niciun caz.
‎Cum vrei.
‎Sunt curios.
‎Iubita ta, Patch.
‎Ce-ți plăcea la ea?
‎Multe lucruri.
‎Fund apetisant. Picioare frumoase.
‎Nimic mai profund?
‎Credea în oameni.
‎Indiferent de mizeria ‎pe care o vedea pe străzi.
‎Mereu vedea partea bună.
‎Atunci...
‎sunt sigur că va fi mândră ‎să știe că-i ucizi pe Hazel și pe Cha-Cha
‎ca să-i onorezi memoria.
‎E cineva? ‎Vanya.
‎- Allison a... ‎- A supraviețuit.
‎Slavă Domnului.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ne-am certat.
‎Lucrurile au scăpat de sub control.
‎N-am vrut să-i fac rău.
‎- Trebuie să mă crezi. ‎- Te cred.
‎A fost un accident.
‎Eram furioasă și...
‎pur și simplu s-a întâmplat.
‎Pot să o văd?
‎Se odihnește acum.
‎Mai târziu.
‎Pot să aștept aici?
‎Normal.
‎E casa ta.
‎Îmi pare rău.
‎N-am vrut.
‎Văd asta, Vanya.
‎Mă rănești.
‎Și mie îmi pare rău.
‎Încetează!
‎Îmi pare rău.
‎Încetează, te rog!
‎Îmi pare rău.
‎Nu! ‎Nu.
‎Băieți!
‎Nu, lăsați-mă...
‎Ai închis-o pe sora noastră ‎pentru că tu crezi că are puteri.
‎Știu că are. Mi-a zis Pogo.
‎El și tata au știut dintotdeauna.
‎De ce ne-ar fi ascuns asta?
‎Sunt singurul care n-a știut ‎de locul ăsta?
‎Ne-a ascuns atât de multe.
‎A făcut-o pentru că se temea...
‎de ea.
‎- E ridicol. ‎- Serios?
‎Tata a mințit despre tot, ‎de ce vi se pare incredibil?
‎Dacă ai dreptate, ‎poate ea l-a ucis pe Peabody.
‎- Și i-a tăiat gâtul lui Allison. ‎- Nu!
‎Las-o să iasă. Vorbim de Vanya!
‎Sora noastră.
‎Când eram copii, plângea ‎atunci când călcam pe furnici.
‎Știu că e greu de acceptat...
‎Nu e greu de acceptat. E imposibil.
‎Are dreptate. ‎N-o putem închide fără dovezi.
‎Ce dovezi mai vrei?
‎De ce nu deschidem ușa să o întrebăm?
‎Nu pleacă nicăieri.
‎Nu, chiar dacă ai dreptate,
‎are nevoie de ajutorul nostru ‎și nu i-l putem oferi dacă e în cușcă.
‎Poate că are dificultăți să gestioneze ‎noua putere. Probabil e înfricoșător,
‎îngrozitor să descoperi că poți face
‎ceva ce n-ai crezut că poți face.
‎Dacă e adevărat ceva din ce mi-a spus ‎Pogo, e mai periculoasă decât credeam.
‎Allison, ce cauți aici? ‎Ar trebui să stai în pat.
‎LAS-O SĂ IASĂ
‎Nu pot face asta.
‎Te-a rănit.
‎A FOST VINA MEA
‎Îmi pare rău, dar rămâne acolo.
‎Până aflăm cu ce avem de-a face.
‎Rămâne acolo.
‎Haide!
‎Hai să te odihnești.
‎Îmi pare rău!
‎Hai să mergem.
‎Nu!
‎Îmi pare rău!
‎Agnes!
‎Ți-am zis că o să-ți vezi iubita murind.
‎Bine, Cha-Cha.
‎Las-o să plece.
‎Poți să mă ucizi cum vrei.
‎Voi face și asta.
‎- După ce o vezi cum moare. ‎- Nu!
‎Opriți-vă!
‎Încetați!
‎Lasă-l în pace!
‎Hazel!
‎Nu-l răni! Încetează, te rog!
‎Hazel! ‎Cha-Cha!
‎Las-o în pace!
‎- Te uiți? ‎- Nu!
‎Nu!
‎Ce dracu'!
‎Măi să fie,
‎voi, idioților, ‎ați stricat complet lucrurile.
‎Allison, te rog.
‎A trebuit s-o fac.
‎Allison.
‎Sunt sigur că ți-e bine acum,
‎printre prietenele tale.
‎E în regulă, poți...
‎s-o spui.
‎Am fost o pereche neobișnuită.
‎Nu mi-e ușor, Delores, și...
‎vreau să știi că prețuiesc
‎fiecare minut petrecut cu tine.
‎Toate cele 23,5 milioane de minute.
‎O viață de om.
‎Uită-te la noi acum.
‎Suntem norocoși să mai primim o șansă.
‎Da.
‎Ai dreptate,
‎trebuie să cresc.
‎Nu te voi uita, Delores.
‎- Domnișoară! ‎- Da?
‎Puteți pune niște haine noi ‎pe manechinul ăla?
‎Îi plac paietele.
‎Încă le e frică de noi.
‎După toți anii ăștia.
‎Le e frică de puterea noastră.
‎Nu ești reală.
‎L-am ucis pe Leonard.
‎Pentru că ne-a mințit.
‎Nu în întregime.
‎Ce tot vorbești?
‎Știi tu...
‎Ai știut mereu.
‎Frații și sora noastră.
‎Sunt ca tata,
‎vor să ne țină supuse,
‎o voce amuțită,
‎izolată de grup, ‎niciodată în lumina reflectoarelor,
‎niciodată în centrul atenției.
‎Nu vor înceta.
‎Dacă nu ripostăm.
‎Dar sunt familia noastră.
‎Se tem de noi. ‎Te vor ține aici pentru totdeauna.
‎Nu.
‎Ții minte cum a fost?
‎Să te uiți ore în șir la zidurile gri,
‎zi după zi, în timp ce ei se jucau?
‎Vrei să trăim așa?
‎Nu.
‎Nu pot să respir aici.
‎Nu pot să respir.
‎Atunci acționează.
‎Acceptă ceea ce suntem.
‎Ce am fost dintotdeauna.