СИЛВЕСТЪР СТАЛОУН
ДЖЕЙСЪН СТЕЙТЪМ
и ДЖЕТ ЛИ
във филма ЗАМЕНИМИНИТЕ
участват още ДОЛФ ЛУНДГРЕН
ЕРИК РОБЪРТС
РАНДИ КУТЮР
СТИЙВ ОСТИН
ДАВИД ЗАЯС
ЖИЗЕЛ ИТИЕ
ШАРИЗМА КАРПЕНТЪР ГАРИ ДАНИЕЛС
и МИКИ РУРК
Твърде дълго държахме тези хора.
Три месеца!
Никой не пожела да плати.
А сега е време за разплата!
На вас не ви пука за хората ви.
А аз повече нямам нужда от тях!
Кръвта им ще тежи на вашите сърца!
Не стреляйте! Свалете оръжията! Свалете ги!
Тишина!
Не стреляйте по мен.
Кои сте вие?
Ето ги парите ти, освободи заложниците.
Колко милиона са? - 3
Прекалено е късно. Искаме 5 милиона долара.
Какво ще кажеш, пирате?
Последна възможност. Взимаш ли ги или не?
Искаме парите веднага!
Проклето насекомо! - Не!
Малко по-ниско.
Лампите!
Ще го убия! Кълна се!
Хвърлете оръжията! - Никакъв шанс.
Да, често се случва.
Последна възможност, пусни заложниците...
И ще си вървим. - Донеси ми парите!
Поемам онези отляво.
Погрижете се за двамата отдясно, останалите не ги пипайте.
Ще избия всички! Не ми пука!
Ти трябва да поемеш двамата отдясно, не си толкова бърз.
Не става въпрос за бързина, а за светлина.
Ще видим.
Куршумите летят по-бързо от ножовете.
Донеси парите!
Пари ли искаш?
Ела си ги вземи.
Какво е това? - Получих СМС.
Моля? - Убийте ги!
Мислех, че не е вярно.. - Аз също.
Тези типове са малко поизостанали.
Проявете малко съчувствие, момчета. - Не мисля, че уцели някого.
Всъщност не виждам в тъмното.
Как върви, момчета?
Какво по дяволите прави? - Ще беси пират.
Не ставай смешен.
Гънър, какво правиш?
Беся пирата.
Не говори сериозно, нали? - Това няма да е никак хубаво.
Ти решаваш.
Оценявам го. Добре е да имаш приятели.
Гънър! - Да? - Ние не работим така.
Пусни го. - Защо? Щеше да направи същото с нас.
Гънър, последна възможност. Пусни го или ние ще пуснем теб.
Чувството да обесиш пират е хубаво.
Не се убиваме като кучета. - Не е достатъчно вежливо ли?
Пусни го, Гънър. - Как я караш, Барни?
Много съм добре. - Партньорът ми
се опита да ми срита задника. Можеш ли да повярваш?
Заслужи си го. - Грешиш.
Възможно е. - Мразя това.
Никой не го обича.
Пусни го, Гънър. - Да го пусна?
Пусни го.
Успокои ли се? - Внимавай! Върви.
Гънър, всичко наред ли е?
Да.
Не, задръж го.
Ти цениш хубавите ножове.
Добре ли си? - Да.
Такъв е животът.
Така става с всички ни.
Идвам!
Кой е? - Някой път ще попаднеш на мъж,
който ще е щастлив да те гледа как спиш.
Здравей, не знаех, че си се върнал. - Здравей, скъпа.
Тъкмо пристигам.
Изглеждаш чудесно.
Искаше ми се да се беше обадил. - Никога не съм си падал по това.
Повече от месец не знам нищо за теб. - Наистина ли?
Времето лети, а? Вината е моя. Съжалявам.
Но имам изненада за теб.
По твой вкус е.
И...
Имам още нещо за теб.
Нещо, което ти купих...
В Бирма. Рубин.
Добро качество е, просто трябва да се види на светло.
Изглеждаше доста ярък, когато го купувах.
Чакай! Всичко наред ли е?
Да... - Кой е този?
Приятел. - Малко е късно. Има ли си име?
Приятел, както тя каза.
Лий, стига. Не си тръгвай така.
Съжалявам. Мислих, че нещата между нас вървят.
Сякаш някога ти e пукало за живота ми
или си искал да ме допуснеш до себе си.
Разбира се.
Не. Познаваме се от година и половина,
а дори не знам с какво изкарваш прехраната си!
Какво значение има? Нали съм тук с теб. Това е важно!
Има значение, тялом да, но духом не си тук.
Ти си добър човек и те обичам... - Лейс!
Мразя този глас. - Каза ли нещо?
Не му позволявай да се доближава. - Моля те, опитай се да разбереш.
Разбирам. - Грижи се за себе си.
Лий...
Той не е за теб, Лейс.
Ей, братко, не спиш ли?
Това е... приятелката ми...
Как се казваш? - Шайен.
Шайен, Рапу, Чероки, Поунпи...
Добре ли си? - Да.
Защо не се качиш горе и да ми приготвиш едно мартини, скъпа.
Веднага, скъпи.
Направо ще ме разбие, старче. - Като последните 50 ли?
Здравей, друже. Добре изглеждаш.
Направо си като стомана, братле.
Добре, друже. Да приключваме с това.
Добре, братле. Отне ти 2 години да напишеш 2 писма.
Трябваше да се отървем от Гънър.
Пощурее ли, нищо не може да помогне.
Ще го сменим ли?
Нека ти кажа нещо. Спомняш ли си последният път,
когато бяхме затънали в кал и кръв... - Нигерия.
Ръката ти беше простреляна. Кървеше навсякъде. Аз също.
Тогава си обещах нещо,
че няма да умра сам, затънал в кал и кръв.
А заради нещо друго. Например за жена.
На никого нямаше да му пука за смъртта ми.
Не искам да умра за жена, а легнал до жена. Това исках.
Коледа е. - Да, виждам.
Коледа, как си, братко? - Добре съм, Туул.
Виж това. Какво ще кажеш? - Изглежда като одрано пиле.
Одрано пиле... - Готов ли си?
Да. - Това е проклет гарван.
Радвам се да те видя, братле.
Знаеш ли какво?
За теб. Хрумна ми страхотна идея.
Защо не ми позволиш да те наглася като...
Като "мрежичката" на Шарлот върху главата ти. Най-отгоре.
Ще е нещо различно. Вълнуващо. Имаш рядка мускулеста глава.
Мога да ти нарисувам...
"Мрежичка" на главата, или на бременната Шарлот.
Излиза от ухото ти, завърта се в кръг и влиза вътре.
А дългите й крака се спускат надолу по шията ти.
Ще е секси, нали? - Много.
Ще изглеждаш по-загадъчен и много по-секси.
Несъмнено.
Удивително ще е. - Е, добре. Знаеш ли,
мисля, че тази вечер ми върви.
Направо съм безупречен. - Друг път.
Хайде, направи го. - Хайде, Коледа, да го направим.
Не, моля ви. - Ще осмисли животът ти.
Хайде, Коледа, какво срамно има.
Да?
Имам трима клиенти.
Двама в парка..
И един отзад. - Искам да остана за малко сам.
Ей, по-ведро. Уреди срещата.
Генерале!
Имаме предатели!
Ти ме обра! - Моля ви, Ваше Превъзходителство!
Никога не съм крал от вас!
Не всичко, което расте в земята ти принадлежи...
Мое е! Знаеше ли това?
Кълна се в децата си!
Разбирам, но не мога да погледна в душата ти...
Откъде да знам, че казваш истината?
Сега можем да видим какво се крие вътре.
Аз виждам лъжи.
Той не крадеше от вас, а от нас и от двама ни.
Искате ли да ви уважат? Убийте тези двамата.
Нека не усложняваме нещата,
щом парите са добри, не е важно къде е работата, нали?
Да спрем с шикалкавенето. Цезар е гладен.
Знам, че истинското ти име вероятно не е Барни Рос,
Не ви трябва да знаете и моето трябва да знаете само,
че работата е истинска и парите са истински.
Имайки предвид това място, наричайте ме г-н Чърч- църква.
Добре, Чърч, какво да направим за вас?
Минутка само. Чакаме още един човек.
Кого?
Познаваш ли го? - Да, работихме в един екип.
Това е най-лошият ми приятел.
Имената ви бяха първи в списъка.
Има ли проблем?
Да. Трябваше да го убия, когато имах възможност.
Великият Барни Рос. - Великия Тренч Маус.
Какво търсиш тук? - Моля се.
Да не си болен? Отслабнал си.
Наистина ли?
Това, което аз съм изгубил, си го намерил ти, друже.
Искате да си откъснете топките един на друг, нали?
Да минем към работата. Ще трябва да работите заедно.
Чували ли сте за остров Елена?
Не. - Да.
Островът е в залива. - Точно така.
Можеш да разчиташ. - Благодаря.
Има източници на този остров, от които хората ми се интересуват.
Генерал Гарза няма да се откаже от правителството.
Точно така.
Проблемите на хората ми са именно с този фанатик Гарза.
Искате да му се случи нещо ли? - Искам го мъртъв!
Трудно ще избием цяла армия, само идиот би се заел с това.
Колко? - Нали ти казах?
Аз ще съм зает, нека се заеме приятелят ми.
Той обожава джунглата.
Да. - Значи се разбрахме.
Защо не отидем заедно? - Може, кога?
След хиляда години. - Твърде рано е.
Какъв му е проблемът на тоя? - Иска да стане президент.
Първо трябва да проуча острова. - Там ще те чака един човек.
Отърви се от него.
Сетих се, че ще имаме нужда от хонорар, 5 милиона.
5 милиона? - Половината сега, другата половина в офшорна сметка.
Не.
Проблемът е, че тези хора се опитаха да ме прецакат.
Затова, ако вземеш парите и не си свършиш работата,
и се опиташ да ме прецакаш ще стане много страшно.
Аз и хората ми ще дойдем за теб и твоите хора.
И ще вгорчим малкия ви жалък живот.
Някакви проблеми?
Да си поговорим.
Елена? - Да, Елена.
Там ли ще работим?
Стига, ти сгафи, Гънър.
Не можете да ме замените.
Бива ме.
Все още ме бива.
Трябва да ти е ясно едно. Вече не мога да ти се доверя.
Не можеш ли? - Не мога.
Не можеш да ми се довериш?!
Бъди внимателен. - Заплашваш ли ме, Гънър?
Не, аз съм мил човек.
Според информацията, която получих от онзи Чърч,
вероятно на острова има към 6000 души.
Колко са войниците? - Може би няколкостотин.
Не ни трябва много, за да завладеем толкова малко място.
Супер. Имат си малка армия. Ние какво имаме?
Четири души и половина.
Много смешно.
Трябва ми стимул. - Защо?
Искам повече пари за сина си.
Искам да го пратя в по-добро училище. - Знаехте ли, че има семейство?
Нямах представа. - Не сте питали, не съм ви казал.
Както и да е, парите остават същите.
Така че, какво да бъде?
Да поговорим за онзи генерал Гарза. - Какъв е проблемът?
На кой му пука какъв е!
Самите ние си имаме проблеми тук.
Ако не се отървем първо от тези, те ще се отърват от нас.
Толроуд, кога за последно беше при психолога си?
Тази сутрин. - И какво обсъждахте?
Избягване раздвояването на личността. - Мислиш прекалено много.
Знаеш ли, Толроуд, ти си необикновен човек.
Винаги се сблъскваш с необикновени проблеми, нали?
Необикновен? Имаш предвид ухото ми.
Я стига, не започвай пак с това.
Нека узнаем историята. - Не искаме да чуем тази история.
Да се концентрираме върху работата.
По дяволите не, вие започнахте първи.
Знаете, че в колежа бях борец. - Точно така.
Това е травма обичайна за този спорт. Травма на ухото.
Нелечимо е.
Причинява се от стискане, нарича се "карфиолено ухо".
На къде биеш? - Не е лесно да си новак.
Както и да е, двамата с Коледа отиваме на о-в Елена,
за да проучим острова и да преценим да приемем ли работата.
Колко ще плати? Искам повече пари за семейството си.
Какво семейство? - Моето.
Слушай, онова момиче не беше твой тип. Тя губи, нали?
Трябваше да разбия ченето на онова копеле.
Извадил си късмет, можело е да стане обратното.
Невъзможно е. - Знаеш ли, Коледа...
Разбираш ли, прекарваше си добре за 1-2 часа.
Ами след това, какво щеше да правиш през останалата част от деня?
Направила ти е услуга. Няма време да се самосъжаляваш.
Проклет негодник.
Добро утро!
Говорите ли английски?
Самолет за прасета?
Да използваме го, за да превозваме ранени животни.
Защо сте тук? - Орнитолози сме.
Ще снимаме птиците.
Нервен ли си? - Нервен?
Не, защо? - Изглеждаш малко нервен.
Не съм. Изглеждам ли ти нервен? - Кожата ти е малко суха.
Мисля, че трябваше да летиш на затворен прозорец.
От височината е. - Не е, въздухът не ти понася.
СВОБОДА И СИЛА
Какъв е адресът? - Да. В главата ми е.
Ще го споделиш ли?
Глория Кантина. - Не можем да идем направо там.
На испански е. - Кой си ти, Зоро ли?
Армията. - Мамка му.
Я стига. - Влизай вътре!
Познаваш ли го? - Да.
Ей ти, затвори капака!
Фокусирай се върху онзи с костюма. - Готово.
Виж тези клоуни, отбор маймуни.
Какво не е наред в картинката?
Всичко.
Да се махаме оттук.
Това е идеята. Мислиш си, че познаваш някого,
а не е така. - Не беше ли ти човекът, който каза,
че който се разбира добре с жените може да живее и без тях?
Това са глупости. - Истината е, че тя не беше твой тип.
Не съм свършил още. - Слушай, радвай се на свободата си.
Като теб ли? - Да.
Искате ли да пийнете нещо, господа? - Не, благодарим.
Свръзката се забави. - Да вървим.
Спокойно.
Бил ли си някога обвързан?
Наистина си минал границата в отношенията ви. Знаеш ли?
Това ли е свръзката? - Възможно е.
Изглежда толкова секси. - Не се разсейвай.
Вие ли сте свръзката? - Аз съм Сандра.
Как се казвате? - Буда, Пеща.
Последвайте ме, моля.
Буда, Пеща, страхотно.
Ваши ли са?
Да, избери си някоя. Приеми го като подарък.
Не. Не взимам подаръци безплатно.
Колко искаш за тази? - Николко.
Запази парите си за нещо, което не е подарък.
За нещо друго.
Така ли се живее тук? - Мястото беше прекрасно преди.
После дойдоха онези с парите и войниците на генерал Гарза.
Хората, които се съпротивляваха, бяха убити.
Ти каза дойдоха онези с парите. Кои са те?
Някакви американци, само това знам.
Но един ден, всичко ще изглежда постарому.
Наистина ли го вярваш? - Да.
Най-хубавият ден ще е, когато върнем живота си в ръцете си.
Имаш ли семейство, Сандра? - Майка ми почина, когато бях дете.
А баща ми, той също си отиде.
Сандра, колко можем да се приближим до двореца?
Двореца? Защо?
Искаме да поогледаме малко. - Няма да стане.
Защо просто не отидем да видим сами?
Къде са посевите ми?
Къде е работната ти ръка?
Знаеш ли колко време е нужно, за да се засее поле с кока?
Разбира се, че не. Нека ти кажа. Изоставаме от графика с 8 седмици.
Накарай проклетите селяни да произведат продукта ми.
Когато говориш така с мен пред хората ми,
не е на добре.
Животът ти зависи от мен.
Аз съм този, който контролира всичко това.
Аз ще те направя богат, а да си богат е много добре.
Позволява на човек да е такъв, какъвто го е създала природата.
Понякога...
не си струва да умреш за това. - Напротив.
Сандра, близо ли сме? - Ето там е.
Спри колата, моля те.
Къде отиваш? - Къде ли?
Може да се нарече, че предпочитам друга гледка.
Не губи шапката ми.
Можеш да тръгваш. Много е емоционален.
Какво търсиш?
Сандра...
Откъде да знам, че няма да ни изиграеш?
Какво значи това?
Не изглеждаш като човек, който прави това постоянно.
Как се замеси във всичко това?
Появи се един американец. Помоли приятеля ми да ви разведе.
Той се страхуваше, затова помоли мен. - А ти не се ли страхуваш?
Страхувам се, но може би
ще можете да помогнете тук на о-в Елена.
Не мисля така.
Слушай, на твое място бих си тръгнал.
Просто се махни.
Ти трябва да си вървиш.
Слушай, нито дума.
Спрете!
Какво прави той тук?
Казах ти никога да не се връщаш отново!
Защо? Това място не ти принадлежи!
Предупредих те. Дори и дъщерята на генерала може да бъде убита!
Не съм твоя собственост!
Заведете я при баща й! Кой си ти?
Бягай!
Помогни й! - Разбрано.
Луд ли си?! Можеше да ме убиеш!
За нищо!
Добре. Ускори. Идваме.
Ще е цяло чудо, ако се измъкнем оттук.
Тя ще дойде с нас, нали? - По-добре ще е.
Как ще се махнем? - Имаме самолет. - Не.
Не мога да си тръгна. - Нямаш избор!
Да. Имам. - От преди час вече нямаш.
Оставам! - За какво? Тук няма нищо!
Не и за вас.
Ако останеш, си мъртва. Оставаш сама!
Имам човек вътре.
Дайте ми минутка. - Имаш я. Вървете!
Влизай вътре.
Влизай! - Не. Не мога.
Да вървим. - Не, тук живея.
Няма време. - Ти тръгвай, моля те.
Изглеждаш ми нервен.
Проклет негодник!
Къде е момичето? - Не искаше да тръгне.
Не мога да повярвам? Защо би искала да остане?
Хайде, сладурче, издигай се. - Мамка му.
Връщаме ли се? - Да.
Яхни и умри? - Яхни и умри, да го направим.
Какво правят?
Добра работа.
Беше изявление.
Как е възможно тези очевидно двама професионалисти
да минат през охраната, да убият 41 войника и да се измъкнат?
Някой им е помогнал, ето как.
Всичко е под контрол, с изключение на една малка подробност.
Дъщеря, която иска баща си мъртъв и заровен.
Това е Шекспир.
Някак си онези паразити са се добрали до нея.
Тя е твоя дъщеря, а това е трагедия.
Твоя дъщеря или не, тя трябва изчезне.
Това е цената на бизнеса.
Не можеш да убиеш член от семейството.
Отбий се в къщата ми за празниците, друже.
Красива птица.
Първо, не ми е приятно да разговарям за бизнес с великан носещ оръжие.
Красавецът не искаше да ни го предаде. - Не и ако искате да знаете къде са.
Какво знаеш? - Бях един от тях.
Защо им обръщаш гръб? - Любовна свада.
Договорихме се за 50. - Не съвсем.
Договорихме се за 100 бона в джоба ми.
Този се мисли за страшен. - Този просто се шегува.
Животът е шега, тъпако!
Ако не искаш да те пратя обратно в 60-те,
по-добре си дръж плювалника затворен и покажи малко уважение!
Пробвай се. - Кротко.
Имаш нужда от лифтинг ли, красавецо?
Назад, Пейн. - Искам да го убия.
Нуждаем се от него.
Откажи се!
Ето какво мисля, че се случва. Този тип, който нарича себе си Чърч,
работи за ЦРУ. - Значи работим за агенцията.
Да. Чърч ни нае да се отървем от генерала,
но истинската мишена, е този тип Джеймс Монро.
Той също е работел за агенцията,
но станал алчен и се обвързал с генерала,
с когото задържали наркотици от операциите за себе си.
А това довело до загубата на много пари.
Чърч и агенцията не могат да си позволят да пратят агент,
за да убие един от своите.
Би се отразило зле на името му. Затова е наел нас да го убием.
Тогава ще е отново в играта. - А ние къде се вписваме в картинката?
Ние няма да липсваме на никого. - Още ли са 5 милиона?
Никога няма да доживеем, за да ги похарчим.
Ще кажем на Чърч, че сделката отпада.
Съгласни ли сте с мен?
Съгласен съм. - Напълно.
Къде е той?
Кой е този по дяволите? - Някакъв кретен.
Не се тревожете. - Ще ти пазим гърба.
Ако дойде, ще го спукаме.
Какво искаш?
Животът ти.
Мисля да го взема. - Така ли?
Не обичам тесни пространства, а затворът ме тревожи.
Не трябваше да я удряш. - Сериозно?
Трябваше да го оставиш каквото си беше.
Задръж си кучката, защото приключих с нея.
Лий...
Следващият път ще издъхнат топките ти, приятел.
Сега вече знаеш как изкарвам прехраната си.
Не съм съвършен, но трябваше да ме чакаш.
Струва си.
Значи и дъщеря ти рисува.
Така се започва! Хайде, нямаме работа повече тук.
Или както свършва всичко?!
Какво има, Барни, ти никога ли не спиш?
Не, а какво стана с приятелката ти?
Още една ме заряза, братко.
Щях да нарисувам това за нея...
Но знаеш ли какво, ще я довърша, а после ще я унищожа.
Искаш ли да останеш сам?
Не съвсем. Какво става?
На острова имаше едно момиче. - Да. Обикновено има.
Тя ни разведе наоколо. Беше дъщерята на мишената.
Имаше възможност да си тръгне, но не го направи.
Има кураж.
А защо тогава не мога да си я избия от ума?
Може би тя означава нещо за теб.
Ние с теб не вярваме в нищо, но в този случай...
Изглежда, че болката ще избледнее, също като боята.
Какво искаш да кажеш?
Просто вярвай, човече. Вярвай в сърцето си.
Не знам какво друго да ти кажа, братко.
Помниш ли, когато бяхме в Босна?
Изправихме срещу онези сърби.
Останките им летяха около нас...
Имаше кръв навсякъде. Не мислех, че ще оцелеем.
Предполагам, че ти също си го мислеше. - Да.
Имаш усещането, че ти също си умрял.
Бил съм на много тъмни места. Не вярвах в нищо.
Само в проклетата тъмнина.
Спомням си, че имах бутилка с някакъв местен алкохол,
но не мога да си спомня как го наричаха.
Знаеш ли, така не усещаш болката.
Облегнах се на стария дървен мост
и видях онази... видях...
Видях жената, която стоеше там, а тя...
Приближих се към нея,
а тя ме видя и погледна право в очите ми
и аз в нейните.
Не знаех, какво ще направи, погледна ме и знаех, че иска да скочи.
Знаеш ли какво направих? Просто се обърнах и тръгнах напред.
Тогава чух онзи плясък.
Тя изчезна, след като...
От всичките онези животи, имаше един...
който можех да спася, но не го направих.
По-късно осъзнах, че...
ако бях спасил тази жена, може би щях...
Не знам, може би можех да спася каквото беше останало от душата ми.
Един мъртвец веднъж ми каза,
че един истински мъж никога не би ударил една жена.
Може само да я смъмри, но никога не трябва да я удря.
Така са ме възпитавали.
Но този човек, не споделя моето мнение.
Този мъж...
И така, Сандра, защо бяха тук онези американци?
Глупачка! Защо не избяга?
Вие го убихте!
Защо не убиете и мен? Защо?
Убихте го! Защо не ме убихте?
Убийте ме!
Убиец!
Не се съпротивлявай.
Да опитаме отново, какво ти казаха американците?
Кои са те?
Продължавай.
Връщам се на острова. - Размисли ли?
Какъв е планът? - Няма такъв.
Нуждаем се от стратегия. - Аз ще отида, не вие.
Какво? - Казах, че ще отида сам.
Полудя ли? - Лично е.
Не знаеш нищо за онази жена. - Не съм казал обратното.
Искаш да се самоубиеш ли? Добре. Няма проблем.
Не искам. Пазете се, момчета. Трябва да го направя.
Не хвърляй вината върху нас, не го заслужаваме.
Изборът е мой. Никой не е виновен. Никой. Пазете се.
Майната му на избора му.
Казах, че ще отида сам. - Идвам с теб.
Не, по дяволите.
Просто карай.
Не се нервирай.
Не смей да говориш по този начин с мен.
Защо го правиш? - Приятелите умират заедно.
Върни ми късметлийския пръстен.
Не искам да те нараня, Йин Янг.
Бързината носи повече късмет. - Няма значение.
Трудно е. - Кое?
Животът ми е труден, нуждая се от повече пари.
Защо? - Работя повече от останалите.
Не е така. - Напротив.
На вас по-високите ви е лесно, а на мен ми е тежко.
Когато се нараня, раната е по-голяма, защото съм по-малък.
Когато пътувам, отивам по-далеч. - Знам, защото си по-малък, нали?
Да.
Животът ми е по-труден отколкото си мислиш.
Трябват ми повече пари. - Знам, каза ми.
За семейството ти, нали? - Нямам семейство.
Знам.
Може би един ден ще имам. - Залегни!
Излизай! - Защо аз?!
Защото си по-малък!
Повториш ли го, ще те убия!
Гънър!
Хайде, Гънър!
Бива си го.
Какво правиш?! Мъртъв си, наркоманче!
Насекомо.
Скачай!
По дяволите!
Янг!
Кой номер носиш, 20-ти ли? Да те видим какво можеш!
Мой ред е!
Гънър!
По дяволите!
Простреля ме.
Не говори така, ти щеше да го убиеш.
Просто исках да го поуплаша.
Не ми излизай с това, никога не си го харесвал.
Ще умра ли?
Куршумът е минал близо до сърцето ти.
Ще считам това, за да.
Гънър, това ти ли си? Кой те нае?
На кого му пука.
Направи си услуга и сътрудничи.
Направи нещо добро поне веднъж в жалкия си живот.
Ще ме погребеш ли? - Да. Кой те изпрати?
Момичето живо ли е още? - Приближи се.
Не е лесно да имаш приятели. - Истина е.
Бих умрял за вас, само да не се налага да го правя 2 пъти.
Имам план, ще го обсъдим по пътя.
Какво ви се е случило? - Прекалено тъжна история.
Да излитаме.
Знаеш ли, врагът винаги издава шум.
Особено изстрелите.
Кажи ми това чудо като плюе по 250 куршума в минута
колко биха се отървали.
Абсолютно никой.
Нека изясним нещата, Гънър се е опитал да те убие,
застрелял си го, а преди да умре ти е разказал всичко.
Нещо такова. - Щях да победя.
Знам това.
Знаеш ли, вярвам ти.
Мога да те запозная с приятелката си.
Омая Кабуум.
Шегуваш се. - Когато удари Омая,
отнема само минута, за да се активира сама.
А когато това стане, всичко на пътя й се превръща в сос и желе.
А ако не се получи...
Сестра й ще се погрижи.
Трябва да си моят лекар. - Чудесно.
Часът е 3.36, имаме 20 минути да сринем това място.
Аз поемам мазето.
Имаме си компания.
Ще се погрижа, вие тръгвайте.
Има ли причина обучени войници да изглеждат като глупаци?
Изглеждат като войници.
Войници лоялни към мен.
Мислех си, че хората от Елена
са наели онези наемници, за да ме убият.
Но после се сетих, че планът може би е бил твой.
Защото не можеш да ме контролираш.
Смяташ, че като измъчваш Сандра, ще успееш.
Искаш да я убиеш, за да ме накараш да страдам.
Един мъж никога не би убил едно дете.
Но ти можеш. Доведи ми Сандра.
Доведи я веднага или ще те убия!
Доведи я!
Сигурен ли си, че тя не знае кои сме?
Очите й са вързани, не може да ни види.
Тази предателка и без друго ще умре.
Красавице...
Как си, любов моя? - Не ме пипай!
Сандра, това съм аз.
Аз съм.
Никой няма да те нарани повече.
А защо си тук? - Дойдох за теб.
Да тръгваме.
Времето изтече, къде е Барни? - Какво решаваме?
Ако не се появи до 10 минути, ще трябва да се върнем
откъдето дойдохме. - Няма начин.
Това ли иска? - 10 минути! Да вървим.
Не, не го наранявайте!
Тази битка не е негова, а моя! - Разкарайте я оттук!
Подсигурете сградата!
Пригответе го.
Без тази жилетка, вътрешностите ти ще станат на пихтия.
Какво значение има? - Ти си късметлия.
Изглеждам ли ти късметлия? - Не, късметлия си.
Той те искаше в безсъзнание. - Наистина ли?
Ти си много корав, знаеш ли?
Корав ли си?!
Погледни ме, боклук такъв! Колко са хората ти?
Само майка ти!
Това е за последен път, ако ми дадеш правилен отговор,
ще те пощадя.
Ако отговориш грешно,
ще умреш от много бавна и мъчителна смърт, разбра ли ме?
Разбра ли ме? Кой те изпрати?
Не мога да дишам... - Отпусни го.
Кой те изпрати?
Получи отговора ми.
Хайде, трябва да тръгваме!
Хайде!
Помниш ли това, Коледа?!
По дяволите, твърде шумно е! - Какво ти се е случило?
Сритаха ми задника.
Хайде, дай ми оръжието! Да вървим!
Какво е това?
Всичко лошо, което се случи, беше заради теб.
Вземи си парите!
До теб виждам само смърт. Вземи всичко и се махай.
Никъде няма да ходя. - Вече не те искам тук.
Не можеш да успееш без мен. - Аз съм генералът!
Ти си пълен глупак!
Тази чест трябваше да бъде моя.
Сега!
Назад!
Хвърлете оръжията!
Оттук няма изход!
По дяволите, не! - Късметлийският ти пръстен не струва.
Знам. - Да се върнем.
В тунелът има експлозиви, това е единственият път навън.
Американските нашествия ще унищожат страната ни!
Хеликоптерът пристига след 5 минути. - Няма да ходим никъде.
Простете ми! Простете ми, че се правех на лидер!
Че се правех на безстрашен.
Какво казва той? - Каза, че сме мъртви с акцент.
Не сме мъртви. - Взриви сградата.
Още не. - Ние ще убием...
тази американска болест!
Огън!
Взриви сградата! - Тя е още там!
Парите!
Взриви я!
Тя излезе, взриви проклетата сграда!
Нямам патрони!
Да вървим! Хайде!
Отсечи пътя на Монро!
Хайде!
Ей, твърде тежко е! - Дай ми го! Какво искаш да направя?
Хвърли го, колкото се може по-високо!
Взриви наркотиците. - Разбрано.
Монро!
Хвърли оръжията или ще пусна куршум през окото й.
Не ме пробвай.
Млъкни или ще те убия.
Онези паразити от агенцията ви наеха, нали?
Аз щях да ви платя два пъти повече! За да можете да си позволите риболов.
Мислиш, ме за толкова глупав, че да се предам на агенцията.
Защо да го правя? Аз създадох това!
Превърнах всичко в история, а те поискаха да се отърват от мен.
Защо? Защото внимавах в картинката.
Спри да мърдаш.
Ами ние двамата с теб? Ние сме еднакви.
И двамата сме наемници, и двамата сме мъртви отвътре!
Защо по дяволите тръгна след мен?! - Не тръгнах след теб, тъпако!
Дойдох заради нея!
Добре ли си?
Значи не е вярно.
Да. Предполагам.
Сега знаеш, че не си толкова бърз, колкото смяташе.
Ще се наложи да се оттегля.
Това е моят дял, ще ти помогне да възстановиш всичко.
Не. Не мога. Ти направи достатъчно.
Подарък за подарък, вземи ги.
Ще се върнеш ли?
Винаги ще бъда близо до теб.
Пази се, Сандра.
Пази се.
Довиждане.
Какво има? - Истина ли е?
Да.
Никога не съм смятал, че тя е твой тип.
Хайде, да видим какво можеш.
Значи се върна от мъртвите, как минава лечението?
Добре. Считай го, че не можеш да ме убиеш.
Прощавам ти. - Благодаря ти.
Щях да те победя. - Разбира се.
Гънър, това, което не ни убива, ни прави по-силни, братко.
Нарича се терапия.
Той има право.
Знаеш ли какво?
Ще ти направя услуга, Туул.
Познавах някога човек на име Туул. - Обичам поезията.
На мен ми се струваше много готин.
Бива го с ножа...
Лошо. За любовниците. - О, това боли.
Мислеше си, че можеш да ме победиш...
Мен... Той ме победи! Мечтай си!
Готин Туул...
Сигурно си глупак.
Превод и субтитри: Анастас Дурев ***dreben23***