Synk: Incubator
Översatt av: BRONSON
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet
"De ondskefulla flyr fast ingen förföljer dem." Ordspråksboken 28:1.
Folk trodde inte att en ung flicka kunde lämna hemmets vrå och hämnas sin far.
Men så föll det sig.
Jag var bara 14 år gammal när en ynkrygg vid namn Tom Chaney sköt ner min far-
-och berövade honom på hans liv och häst och två kaliforniska guldmynt.
Chaney var inlejd.
Pappa hade tagit med honom upp till Fort Smith för att hämta ponnyhästar.
I stan började Chaney dricka och spela kort - och förlorade alla sina pengar.
Han fick för sig att han blivit svindlad och hämtade sitt Henry-gevär.
När pappa försökte gå emellan sköt Chaney honom.
Chaney flydde.
Han kunde låtit sin häst gå i skritt. Ingen brydde sig om att följa efter.
Chaney trodde nog han skulle slippa påföljd.
Men han bedrog sig.
Man betalar för allt här i världen, på ett eller annat sätt. Inget är gratis.
Bortsett från Guds nåd.
-Är det han? -Min far.
Vill ni kyssa honom går det bra.
Han har gått till sista vilan. Pris ske Gud.
-Varför kostar det så mycket? -Kvalitén på kistan, och balsameringen.
Den naturtrogna anblicken kräver tid och kunnande.
Kemikalierna kostar, allt står i räkningen.
-Vill ni kyssa honom går det bra. -Själen har lämnat honom.
-I telegrammet sa ni 50 dollar. -Ni uppgav inte att han skulle skickas.
60 dollar är allt vi har, det blir inget över till login.
Yarnell, du ordnar transport till stationen och hem.
Jag sover här och ordnar fars tillhörigheter och några ärenden.
Din mamma sa inget om några ärenden.
Det är inget hon känner till. Det är ingen fara, Yarnell. Du kan gå.
Mamma får inte skriva på nåt utan mig. Pappa begravs i sitt frimurarförskinn.
-Vi är överens om jag får övernatta här. -Bland de här personerna?
-Personerna? -Jag väntar tre till.
Sullivan, Smith och Hans-tunga-i-regnet.
Mina damer och herrar, var uppmärksamma. Uppfostra era barn i rätt riktning.
Se vad det blivit av mig. För att jag tog mig ett glas.
Jag dödade en man i ett futtigt gräl över en fickkniv.
Hade jag fått bra vägledning som liten...
-Var är sheriffen? -Han med mustascherna.
...skulle jag varit hos min fru och mina barn nu. Vet inte vad det blir av dem.
Men jag hoppas och ber att hon inte försummar dem-
-och driver dem i dåligt sällskap.
Jaha...
Jag dödade fel man, därför står jag här.
Hade jag dödat den jag tänkt skulle jag inte fällts.
Jag ser män bland folkmassan som är värre än jag.
Innan jag hängs skulle jag vilja säga...
Nej, han är inte arresterad. Han smet ut i territoriet.
Han har nog sökt upp Lucky Ned Pepper, vars gäng begick ett postrån igår.
-Varför letar ni inte? -Jag har ingen befogenhet i indianland.
-Tom Chaney åligger delstatssherifferna. -När arresterar de honom?
Det lär dröja, de är underbemannade. Uppriktigt sagt...
Chaney står längst ned på en lång lista av förrymda och missdådare.
-Kan man leja en sheriff att jaga honom? -Har du anlitat prisjägare förut?
-Jag ska göra upp min fars räkenskaper. -På egen hand?
Finns ingen annan, mamma kan knappt räkna eller stava till katt.
Pappas mördare ska hängas.
Du kan alltid utfästa en belöning, och underrätta delstatssherifferna.
Men betala bra, Chaney är på andra sidan floden i Choctaw-land.
-Jag ordnar pengarna. Bästa sheriffen? -Det får bli en avvägning.
William Waters är bästa spåraren. Till hälften comanche. Naturbegåvning.
Mest härdad är Rooster Cogburn.
Han är en skoningslös man. Orubblig. Fruktar inget.
Korkar gärna upp...
Bäst är nog L.T. Quinn. Han hämtar in sina fångar levande.
Han kanske tappar bort en och annan, men han anser att även de uslaste av män...
-...har rätt till en hederlig jakt. -Var hittar jag den här Rooster?
Dasset är upptaget.
Jag vet, mr Cogburn. Men jag har angelägenheter med er.
Jag har viktigare angelägenheter.
Ni har hållit på ett tag nu.
Tjafsa inte om mina angelägenheter! Hur visste du att jag var här?
Sheriffen sa åt mig att leta i saloonen. De visade mig hit. Vi måste talas vid.
Kvinnor får inte vara i saloonen.
Jag var inte där som gäst, jag är 14 år gammal.
Dasset är upptaget. Och kommer att vara det ett tag.
God afton.
Vill ni sova i en kista går det bra.
Hur mycket betalar ni för bomull?
Nio och en halv för mellankvalité och tio för vanlig.
Vi var ute tidigt och sålde till Woodson Brothers i Little Rock för elva cent.
Då föreslår jag att ni säljer återstoden till Woodson Brothers.
Det gjorde vi.
-Vi fick tio och en halv. -Varför berättar du det för mig?
Vi tänkte köpa in här nästa år, men det duger bra med Little Rock.
Jag heter Mattie Ross.
-Dotter till Frank Ross. -Tragisk händelse.
Din far gjorde intryck på mig i all sin manlighet.
En tuff förhandlare, men även en gentleman.
-Jag vill sälja tillbaka ponnyhästarna. -Kommer inte på fråga.
-Vi skickar dem till er så fort det går. -Vi vill inte ha dem.
Det rör inte mig, din far köpte och betalade för dem. Jag har kvittot.
Och så vill jag ha 300 dollar för pappas ridhäst som stals ur ert stall.
Det får du ta upp med tjuven.
Tom Chaney stal den när ni hade hand om den. Ni hade ansvaret.
Jag förstår ditt resonemang, men jag är inte ersättningsskyldig.
Ni hade tillsynen. En rånad bank ber inte insättarna strunta i det.
Jag begrundar inga teorier, världen är besvärlig nog ändå.
För övrigt övervärderar du hästen med 200 dollar. Hur gammal är du?
Mitt pris är snarare lågt. Judy är minsann ett utmärkt tävlingssto.
Hon klarar riktigt höga hinder. Jag är 14.
Låter väldigt intressant.
Ponnyhästarna är dina. Din fars häst blev stulen av en mordlysten förbrytare.
Jag tillhandahöll rimligt skydd för djuret enligt outtalat samförstånd.
Min vakt fick tänderna utslagna och kan bara äta soppa.
-Jag lagsöker er. -Lönlöst.
Advokat J. Noble Daggett lär nog hävda motsatsen, liksom en jury-
-med hemställan av en änka och tre små barn.
Jag betalar 200 dollar till dödsboet när jag fått ett brev från er advokat...
-...som befriar mig från allt ansvar. -200 för Judy och 100 för ponnyhästarna.
Och 25 för den grå hästen som Tom Chaney lämnade. Den var lätt värd 40.
-Det blir totalt 325 dollar. -Jag vägrar köpa ponnyhästarna.
Judy kostar 325 dollar.
Jag skulle inte betala 325 dollar ens för en bevingad Pegasus.
Den grå hästen är inte er.
Den lånades ut till Tom Chaney av min far. Chaney nyttjade den.
Jag betalar 225 dollar och behåller den grå hästen. Och ponnyhästarna.
Det går jag inte med på. När jag lämnat kontoret lagsöker jag er.
Okej, mitt sista erbjudande... 250 dollar.
För det får jag nämnda ansvarsbefrielse och behåller din fars sadel.
-Den grå hästen är inte er. -Sadeln är inte till salu.
Advokat Dagget kommer att jaga er med en återtagningsprocess.
Okej, lyssna noga nu. Jag förhandlar inte mer.
Jag tar tillbaka ponnyhästarna och den grå hästen. Och gör affär...
...för 300 dollar. Passar det inte så får det vara. Jag bryr mig inte.
Advokat Dagget skulle inte tillåta mig gå med på nåt under 325 dollar.
Men jag gör affär för 320.
Om jag får 20 i förskott. Nu ska jag säga en sak om sadeln.
Frank Ross dotter? Stackars barn.
Stannar du här hos oss, eller far du hem till din mamma?
Jag stannar här om jag får. Tillbringade natten i begravningsbyrån.
I sällskap av tre lik. Jag kände mig som Ezekiel...
-...i de döda benens dal. -Gud välsigne dig.
Du får dela rum med mormor Turner.
Vi har tvingats dubbla på grund av alla som kommit för att se hängningen.
Det här låg i din stackars fars rum.
Inget är borta, det finns inga långfingrade i det här huset.
Om du vill ha nåt att bära runt revolvern i-
-kan du få en tom mjölpåse för en femcentare.
När vi kom närmre tog vicesheriff Potter och jag beslut på att undersöka saken.
Vad såg ni när ni kom dit?
En kvinna på gårdsplanen.
Död, med spyflugor i ansiktet.
En gammal man där inne med sönder- skjuten bröstkorg. Fötterna brända.
Nätt och jämnt vid liv. Sa att det var Wharton-pojkarna som gjorde det.
-De kom dit fulla. -Protest. Hörsägen.
-Döendes sista ord, herr domare. -Avslås. - Fortsätt, mr Cogburn.
Wharton-pojkarna, Odus och CC, frågade var han hade sina pengar.
När han inte sa nåt tryckte de glödande vedträ mot hans fötter.
Han sa att pengarna låg i en fruktkruka under en grå sten i ett hörn i rökeriet.
-Vad hände sen? -Han dog, under stor smärta.
-Vad gjorde ni sen? -Jag och Potter gick bort till rökeriet.
Stenen hade flyttats. Krukan med pengarna var borta.
-Protest. Spekulation. -Bifalles.
Ni hittade en platt grå sten i hörnet av rökeriet, ovanpå en urholkning.
Ska åklagaren vittna bör han avlägga ed.
Mr Cogburn. Vad hittade ni i hörnet av rökeriet?
En platt grå sten ovanpå en urholkning. Det var tomt. Ingen kruka, ingenting.
Sen red vi upp till Whartons, där North Fork-floden förgrenas med Canadian.
Vad såg ni där?
Jag tog upp min kikare och fick syn på de två pojkarna och deras pappa Aaron-
-nere vid stranden med några grisar. De hade avlivat en spädgris.
De hade gjort upp eld under en balja att koka vatten i.
Jag sa till Aaron att vi var delstats- sheriffer som ville prata med pojkarna.
Han höjde en yxa, började svära åt oss och skymfade den här rätten.
-Vad gjorde ni sen? -Backade undan från yxan...
...och försökte tala honom tillrätta.
Under tiden rusar CC bort till baljan, bakom ångan och tar upp ett hagelgevär.
Potter såg honom, men för sent.
CC Wharton tömde ett lopp mot Potter och tog sen sikte på mig, så jag sköt honom.
Gamlingen höjde yxan, så jag sköt honom.
Odus smet, så jag sköt honom.
CC och Aaron Wharton dog på fläcken. Odus var bara vingklippt.
Hittade ni krukan med 120 dollar?
-Ledande fråga. -Bifalles.
-Vad hände sen? -Jag hittade en kruka med 120 dollar.
-Vad hände med Odus Wharton? -Han sitter där.
-Ert vittne, mr Goudy. -Tack, mr Barlow.
Mr Cogburn.
Under era fyra år som delstatssheriff, hur många har ni skjutit?
-Har aldrig skjutit nån utan anledning. -Så löd inte frågan.
-Hur många? -Skjutna eller dödade?
Vi begränsar det till dödade, så vi får en hanterbar siffra.
Runt 12 eller 15. Stoppade dem i flykten, försvarade mig, och så vidare.
"Runt 12", säger han. "Eller 15."
Så många att ni inte kan hålla räkningen.
Jag har granskat registren och kan tillhandahålla rätt antal.
Med Wharton-pojkarna blir det nog 23.
Hur många medlemmar ur Wharton-familjen har ni dödat?
-Omgående...? -Sköt ni även brodern Dub Wharton?
Och halvbrodern Clete Wharton?
Clete sålde sprit till Cherokeeindianer. Han anföll mig med en spindelbult.
Ni var beväpnad och han rörde sig mot er-
-med enbart en spindelbult? Från en vagnsled?
Jag har sett män sargas av mindre än så. Jag försvarade mig.
Åter till förra situationen med Aaron Wharton och hans två kvarvarande söner.
Ni hoppade fram ur skydd med er revolver i handen...laddad och osäkrad.
Annars vill den inte avfyras.
Precis som sin son rörde sig Aaron Wharton mot en beväpnad man.
-Han var beväpnad med en yxa. -Men ni backade ju undan från honom?
-Just det. -Åt vilket håll?
Jag går alltid bakåt när jag backar...
Väldigt lustigt.
Han rörde sig mot er ungefär som Clete Wharton.
Hotandes er med spindelbulten eller om det var en hoprullad tidning.
-Han började svära och blev hotfull. -Och ni backade undan.
Hur många steg innan skottlossningen bröt ut?
Sju, åtta steg.
Och Wharton hakade på. Han rörde sig bort från sin lägereld.
Sju, åtta steg.
-Vad blir det? Fem, sex meter? -Antar det.
Förklara för juryn varför mr Wharton hittades precis invid tvättbaljan.
Ena armen pyrde i elden. Flyttade ni kroppen efter att ni skjutit honom?
Visst släpade ni bort kroppen till elden och slängde i hans arm?
Två vittnen som anlände till platsen kan vittna om var kroppen låg.
Ni minns inte att ni flyttade kroppen.
Alltså var det ett kallblodigt överfall när stackars mr Wharton såg till elden.
Var det där kroppen låg kanske jag flyttade honom. Jag minns inte.
Varför flyttade ni på kroppen, mr Cogburn?
Grisarna som bökade runt kan ha flyttat på honom.
Jag minns inte.
Jävla viktigpetter...
Mr Cogburn. Jag skulle vilja tala med er.
Vad gäller det?
Det sägs att ni är en man av rätta virket.
-Vad vill du? Det är dags för kvällsmat. -Låt mig göra det där. För torrt papper.
Jag letar efter mannen som dödade min far, Frank Ross, utanför pensionatet.
Han heter Tom Chaney. Jag behöver nån som kan jaga rätt på honom.
-Vad heter du? -Mattie Ross. Från Yell county.
Mamma är hemma och passar mina syskon.
Åk hem till dem. De behöver hjälp att kärna smör.
Chaney är efterlyst. Staten betalar två dollar för honom och tio cent per km.
Dessutom betalar jag 50 dollar i belöning.
Vad är du för nåt?
Vad har du i påsen?
Jösses, en Colt Dragoon.
Vad gör en liten majskolv som du med en sån?
Jag tänker döda Tom Chaney med den. Om rättvisan inte gör det.
Den där lär göra jobbet åt dig om du har stöd för den och en vägg bakom dig.
Ingen här kände min far, ska nåt göras åt Chaney får jag göra det själv.
Min bror är ett barn och min mor obeslutsam och tyngd av sorg.
-Du har inga 50 dollar. -Jo, i ett avtal med överste Stonehill.
Han gör en utbetalning senast i över- morgon, så snart en advokat bekräftat.
Jag tror varken på sagor, predikan eller påhittade pengar. Tack för cigaretten.
-Väntar inte din mamma hem dig? -Mina ärenden är inte avklarade.
Mrs Floyd, har nåt rum blivit ledigt? Mormor Turners säng är rätt trång.
Gårdsrummet på andra våningen, fast herren på verandan har just tagit det.
Men bekymra dig inte, du stör inte mormor Turner.
Jag heter LeBoeuf.
Jag kommer just från Yell County.
Vi har inga rodeo- clowner i Yell County.
Näsvisheten har du inte mycket för hos mig.
Jag träffade din mor igår morse. Hon ville att du skulle komma hem.
Vad hade ni för ärende dit?
Det här är en man du nog är bekant med.
Ni kallade honom Tom Chaney.
Under månaderna jag spårat honom har han hetat Theron Chelmsford-
-John Todd Anderson osv...
Han flackade runt i Monroe och Pine Bluff innan han dök upp hos din far.
Varför tog ni då inte honom i Pine Bluff eller Monroe?
-Han är slug. -Jag tyckte att han verkade trög.
-Han spelade bara. -Det gjorde han bra.
-Är ni nån upprätthållare av lagen? -Ja.
Jag är en Texas Ranger.
Det kanske betyder nåt i den delstaten...
I Arkansas leder er Texas-utstyrsel och titel inte direkt till skrattutbrott...
Varför har ni utan framgång jagat Chaney?
Han sköt ihjäl en senator Bibbs i Waco Texas. Bibbs familj utfäste en belöning.
-Hur kom det sig att Chaney sköt honom? -Det lär ha handlat om en hund.
-Vet du var Chaney håller till? -Ute i territoriet, men glöm belöningen.
Min man hinner före. Jag har lejt den tuffaste vicesheriff som finns.
Dessutom känner han till Lucky Ned Pepper-ligan Chaney sökt sig till.
-Då ansluter jag mig till er. -Sheriff Cogburn och jag klarar oss.
Det blir till allas fördel. Din sheriff känner till territoriet och jag Chaney.
-Det krävs två man att ta honom levande. -Chaney ska hängas i Fort Smith.
Inte i Texas för att ha skjutit nån senator.
-Är det så viktigt var han hängs? -För mig är det. Och för er?
Det innebär en massa pengar för mig. Många månaders jobb.
Trist att ni har ackordslön och att ni gäckats hela vintern av en idiot.
Du sockrar inte dina uttalanden direkt.
Medan jag väntade övervägde jag en kyss, även fast du är ung och sjuk. Och ful.
Men nu vill jag snarare ge dig några rapp med bältet.
Låter lika otrevligt vilket som.
Blöter ni kammen får ni nog rätt på hårlocken.
Mattie, jag önskar du kunde låta mig sköta sånt här eller åtminstone-
-ha vänligheten att rådfråga mig innan du ingår några avtal.
Jag skäller inte på dig, men envisheten kommer att försätta dig i knipa en dag.
Hoppas bifogad handling hjälper dig slutföra dina ärenden och åka hem.
Vänligen, J. Noble Dagget.
I går mådde jag som ni ser ut att göra i dag. Delade säng med mormor Turner.
Jag är inte bekant med henne.
Bor hon i den här staden förvånar det mig inte att hon bär på sjukdomar.
Det här malariastället har ödelagt såväl min hälsa som min ekonomiska ställning.
-Jag är skyldig dig pengar. -Ni går inte lottlös.
Verkligen inte. Jag betalar dig för en häst jag inte har-
-och har köpt tillbaka värdelösa ponnyhästar jag inte kan sälja vidare.
-Glöm inte den grå hästen. -Skrälle...
-Ni ser för mörkt på saken. -Jag ser i ljuset av Guds Eviga Sanning.
Er sjukdom grumlar ert sinne. Ni hittar snart en ny köpare till ponnyhästarna.
Jag har ett bud på tio dollar per häst från tvålfabriken i Little Rock.
Det vore synd att slakta så ystert hästkött.
Instämmer, affären går säkert om intet.
Jag behöver en ponny och kan betala tio dollar för en.
Det priset var med mängdrabatt. Nej... Vänta nu, förhandlar vi igen?
Den här är jättefin.
Han vet inte att han har en ryttare. Du är för lätt.
-Han tror han har en hästfluga på sig. -Han är väldigt yster.
-Han ska heta Little Blackie. -Bra namn.
-Vad tycker han om för godis? -Han är en häst - han tycker om äpplen.
-Tacka mr Stonehill åt mig. -Jag får inte yttra ditt namn.
Titta - sover.
Ingen fara, jag väcker honom.
Sheriff Cogburn. Det är jag. Mattie Ross, er uppdragsgivare.
När är ni klar att ge er av? Till indianland efter Tom Chaney.
Du är den faderlösa flickan med paradissagorna.
Hur mycket pengar har du?
Jag sa 50 dollar för Chaney. Trodde ni inte mig?
Jag visste inte. Du är rätt lurig.
-När kan ni vara klar att ge er av? -Vänta ett tag.
Jag minns ditt erbjudande, inte att jag gick med på det.
Ska jag ta mig an Ned Pepper-
-vill jag ha 100 dollar. Den saken är klar. 100 dollar.
Hämta in din man - 100 dollar.
De 50 dollarna tar jag i förskott. För utgifter.
-Ni skor er på min bekostnad. -Jag ger dig barntaxa.
Jag är ingen bondfångare, utan en gubbe i en repsäng bakom en kinaaffär.
-Jag har ingenting. -Ni vill bara ha whiskey.
Den behöver jag inte köpa. Jag beslagtar den.
Jag är en rättstjänsteman. Tack...
-100 dollar var taxan. -Jag tänker inte tjafsa.
-Kan vi ge oss av i eftermiddag? -Vi?
Du ska inte med. Så sa vi inte.
Tro inte att jag är dum nog att ge er 50 dollar för att se er rida er väg.
-Jag är en pliktbunden delstatssheriff. -Än sen? Jag släpper inte det här.
Man kan inte jaga efter Ned Pepper och hans hårdföra män...
-...med en barnunge. -Jag är ingen barnunge.
Jag stannar inte till vid pensionat med varma sängar och käk på bordet.
Jag färdas snabbt och äter enkelt. Sova får man göra på marken.
Jag har sovit ute förut. När far tog med mig och lille Frank på tvättbjörnsjakt.
Vi stannade i skogen hela natten. Yarnell drog spöksagor vid lägerelden.
Det var roligt.
Tvättbjörnsjakt? Det här är ingen tvättbjörnsjakt.
-Samma grundtanke. -Inte på långa vägar.
Ni överdramatiserar det. Här är pengarna.
Jag ska ta Tom Chaney. Ställer inte ni upp tar jag nån annan, ni bara pratar.
Jag vet att ni kan dricka, snarka, spotta och jämra er. Resten är skrävel.
De sa att ni var av rätta virket, så jag valde er.
Jag betalar inte för prat, det får jag nog av på pensionatet.
Lämna kvar pengarna. Kom hit imorgon bitti klockan 7, så jagar vi tvättbjörn.
Kära mor.
Jag ska ge mig ut på ett stort äventyr.
Tom Chaney har flytt ut i vildmarken. Jag bistår myndigheterna i jakten.
Du vet att pappa hade velat se mig bli principfast, som han alltid var.
Så var inte orolig för mig.
"Om jag än vandrar i döds- skuggans dal, fruktar jag intet ont."
Alltings skapare vakar över mig, och jag har en bra häst.
Pussa lille Frankie och nyp Violet i kinden. Pappas död är snart hämnad.
Jag ger mig av till Choctaw-land.
-Var är sheriff Cogburn? -Gav sig av. Lämnade det här.
Häri finns en tågbiljett till din hemresa, använd den.
När du läser det här är jag på andra sidan floden i indianland.
Att följa efter gagnar inget. Jag återvänder med din man Chaney.
Låt mig göra mitt jobb. Reuben Cogburn.
-Är det där sheriff Cogburn? -Ja.
-Vem är han med? -Vet inte.
-Skeppa över mig. -Du är alltså rymlingen.
Jag skulle överlämna dig till sheriffen.
Han hittar på. Släpp min häst, jag har ärenden på andra sidan floden.
Vänder du inte och skeppar över mig slutar det i rätten.
Jag har en skicklig advokat.
Kom igen, Little Blackie.
Det var ingen dålig häst. Du får tio dollar för honom.
-Från pengarna ni stal från mig? -Jag jagar din man.
Jag följer med, annars gäller inte avtalet och mina pengar är stulna.
Skicka tillbaka barnet på färjan, vi har en lång väg och tiden går.
I så fall anmäler jag stölden av mina pengar.
Och "gagnar", sheriff Cogburn? Det stavas inte g-a-n-g-n-a-r...
Dags att få smisk.
Du ska göra som vi vuxna säger!
Annars hämtar jag ett björkspö och randar benen på dig!
Tänker ni låta honom hållas, sheriffen?!
Nej, faktiskt inte. - Lägg undan spöet, LeBoeuf!
När jag är klar!
Det blir ditt livs största misstag, din Texas-buskskjutare!
Påhejad av en flickunge!
Jag är inte van vid så stora eldar.
I Texas klarar vi oss på eldar av kvistar...
...eller buffelskit, att värma bönorna med.
Det är en Ranger-princip att aldrig kampera vid matlagningselden.
Väldigt oklokt att ge sig till känna i ödemark.
-Hur vet du att Bagby vet nåt? -Han har en affär.
-Och vet vem som rör sig i territoriet? -Vi befinner oss i det vilda.
Den som kommer hit och behöver proviantera-
-har inte många portaler att välja mellan.
Det där är trams, alla ormar sover så här års.
-De kan vakna. -Jag vill också ha ett rep.
En orm skulle inte röra dig, du är för liten och benig.
Hämta vatten istället, till elden. Bäcken lär frysa till inatt.
Jag går inte dit fler gånger. Hämta det själv.
Var glad att du färdas där du har våren till hands.
I mina trakter kan man rida i dagar utan att se vatten.
Jag har sörplat smutsigt vatten ur ett hovavtryck, och det med glädje.
Träffar jag nån gång en Texas-dräng som aldrig druckit vatten ur ett hästspår...
-...tackar jag och ger honom en cigarr. -Tror du inte på det?
Jag trodde på det de första 25 gångerna jag hörde det.
Det kanske är sant, ni kanske har som princip att sörpla vatten från marken.
Din okunnighet börjar lysa igenom. Jag har inget emot lite skojerier...
...men jag tänker inte ta skitsnack om Rangers från nån som du.
Hur länge har ni ridit på får där nere?
Min vita Appaloosa galopperar på när din amerikanska avelshingst är utmattad.
Skoja på du, du gör dig bara till för flickan med din inbillat vassa tunga.
-Det här är fruntimmerstjafs. -Just så!
-Framställ mig som dum i flickans ögon. -Hon har nog redan sin bild klar av dig.
Vill ni höra berättelsen om "rösten i natten"?
En av er är "rösten". Jag säger vad ni ska säga.
Jag gör de andra rollerna själv.
God morgon, sheriffen. Var är mr LeBoeuf?
Nere vid bäcken och utför sina behov.
Jag tar tillfället i akt till enskild överläggning.
Jag antar att ni och mr LeBoeuf gjort nån sorts överenskommelse.
-Jag har rätt att få veta i detalj. -Vi överlämnar Chaney till domstolen...
...i San Saba, Texas. De betalar en rejäl belöning för honom, som vi delar.
Han ska inte till Texas och få ett Texas-straff utdömt för ett Texas-brott.
-Så löd inte vårt avtal. -Han ska fångas in och straffas.
Han ska veta att han straffas för mordet på min far.
Upplys honom om det, då. Säg det rakt ut till honom. Spotta på honom.
Tvinga honom äta sand. Jag håller honom.
Vill du flår jag fotsulorna på honom och hämtar indianpeppar att gnida i såren.
-Är inte det valuta för 100 dollar? -Nej, det är det inte.
Köper jag nåt vill jag få min vilja igenom, annars skulle jag inte betala.
Du måste lära dig att du inte kan få din vilja igenom i varenda detalj.
Anser du att jag inte uppfyller dina villkor får du tillbaka dina pengar.
Little Blackie och jag rider till ert ämbetskontor, det här är bedrägeri.
-Vad står på? -Ett affärssamtal.
Låter snarare som om du fortfarande blir påhejad av en flickunge.
-Sa du "påhejad"? -Ja, det gjorde jag.
Min överenskommelse med sheriffen föregår er, den har rättslig tyngd.
Den här mannen är en ökänd rövare. Han har begått räder med Quantrill...
-...och Bloody Bill Anderson! -De var patrioter!
-De mördade kvinnor och barn i Kansas. -Lögnare! Vilken armé låg du i?!
-Jag låg i Shreveport med Kirby-Smith. -Vilken sida stod du på?!
Jag låg i Norra Virginias armé och är stolt över det.
Hade du tjänstgjort med kapten Quantrill...
-"Kapten" Quantrill? Ja, verkligen... -Låt det vara.
Kapten över vadå?
Det finns inte pengar nog i hela Texas värda mödan att lyssna på dina åsikter!
-Överenskommelsen upphävs. -Gärna för mig.
-Var och en får klara sig själv! -Gratulerar, Cogburn.
Du har avancerat från plundrare till amma.
Adios!
Vi behöver väl inte honom, eller hur sheriffen?
Vi hade behövt hans karbingevär. Det lär sannolikt bli livat här ute.
Iväg med dig!
Stanna här. Jag går och träffar Bagby.
-Har Chaney varit här? -Nej, men Coke Hayes. För två dar sen.
Coke är kumpan till Lucky Ned. Han köpte förnödenheter för det här.
Pappas guldmynt! Tom Chaney, nu tar vi dig.
Det är inte världens enda kaliforniska guldmynt.
-De är faktiskt sällsynta här. -Visst, men om det är Chaneys...
...kan det lika gärna betyda att Lucky Neds gäng drabbade honom som tvärtom.
Chaney kan vara ett lik.
-Det vore en besvikelse - vad gör vi? -Tar upp jakten.
Ned är ändå ett oavslutat ärende. När vi har honom har vi Chaney.
Eller en uppgift om var kroppen är. Nu vet vi i alla fall att de varit här.
De kan bara ha ridit åt ett av två håll. Norrut mot Winding Stair Mountains-
-eller längre västerut. Skulle tro norrut - mer att råna.
Jag köpte ett matställe. The Green Frog.
Började kalla mig Burroughs. Men mitt drickande tilltog.
Min fru gillade inte mina flodvänner.
Hon gick tillbaka till sin första make, ett biträde i en järnaffär.
Hon sa, "Adjö, Reuben. Anständighet är inget som ryms i dig."
En frånskild kvinna pratandes om anständighet...
Jag sa, "Adjö, Nola. Hoppas spiksäljar- aset gör dig lycklig den här gången."
Hon tog min grabb med sig också. Han hade inget till övers för mig ändå.
Jag hade kanske lite otrevlig ton mot honom. Jag menade inget illa med det.
Klumpigare barn än Horace får man leta efter, han hade säkert sönder 40 koppar.
-Är det Chaney? -Jag kan inte avgöra det underifrån.
Du får klättra upp och se efter, jag är för gammal och tjock.
The Green Frog hade ett biljardbord.
Serverade både kvinnor och män. Mestadels män.
Jag försökte driva det själv ett tag, men hade otur med personalen-
-och fick aldrig lärt mig hur man köper kött.
-Är det han? -Tror inte det.
-Skär ner honom. -Varför det?
Jag kanske känner honom.
Så jag drog ut på slätterna i Texas-
-och jagade bison med Vernon Shaftoe och Flathead-indianen Olly.
Mormonerna hade kört ut Shaftoe ur Great Salt Lake City. Fråga mig inte varför.
Vi kan säga att det var ett missförstånd.
De stora lurvarna är nästan helt borta nu. Det är synd och skam.
Jag kunde gett tre dollar för en inlagd bisontunga just nu.
-Varför hängde de honom så högt? -Vet inte.
Kanhända i tron att det skulle göra honom mer död.
Jag känner honom inte.
Varför tar han den hängde mannen? Kände han honom?
Nej, men det är en död kropp. Kan vara värd nåt i en byteshandel.
Min andra fru, Edna, var av åsikten att jag skulle bli advokat.
Hon köpte boken "Daniels-Förhandlings- redskap" och bad mig läsa den.
Jag lyckades aldrig få kläm på det.
Jag la det åt sidan och lämnade Texas.
Det står högst sex träd därifrån till Kanada, allt annat har taggar.
Jag visste det. Vi är förföljda.
Jag bad indianen signalera med ett skott om nån följde efter oss.
-Är det nåt att bekymra sig för? -Nej, det är mr LeBoeuf.
Han använder oss som fågelhundar. Han vill vara med när vi skrämt fram bytet.
Vi kanske kan rida tillbaka och röra till våra spår på nåt listigt sätt.
Nej, vi väntar kvar här.
Vi ger vår vän ett varmt mottagande och frågar vart han är på väg.
Du är inte LeBoeuf.
Jag heter Forster.
Jag utövar tandläkekonst här i indianland.
Dessutom veterinärsarbete och läkekonst-
-på människor som kan tänka sig att sitta still.
Då har du en lämplig kandidat i honom.
Jag bytte till mig honom med en indian som sa att han kommit över honom ärligt.
Jag överlämnade två tandläkarspeglar och en flaska slemlösande.
-Behöver nån av er två läkarvård? -Nej.
Det börjar bli kallt.
-Vet du nånstans man kan söka skydd? -Jag har min björnfäll.
Ni kanske kan rida bort till Original Greaser Bobs.
Han har grävt ut en jordkula ur en hålighet vid Carrillon-floden.
Rider ni längs floden kan ni inte missa den.
Greaser Bob, Original Greaser Bob.
Han är på jakt norr om Picketwire och lär inte ogilla att ni använder den.
-Tackar ödmjukast. -Jag har tagit hans tänder.
Jag tar gärna emot bud på det som finns kvar av honom.
Ta min jacka.
Kryp upp på taket.
Är de fientliga signalerar jag åt dig att täppa för skorstenen.
-Vem där? -Vi söker skydd.
Här finns inte plats. Försvinn.
-Vem är därinne? -Försvinn!
Jag är delstatssheriff! Vem är därinne?
En metodist och en skitstövel!
Det här är Rooster Cogburn! Jag har Columbus Potter och fem till med mig!
Vi har en hink fotogen! Om en minut bränner vi ut er från två håll!
-Ni är bara två stycken! -Satsar du ditt liv på det?
-Hur många är ni därinne? -Bara vi två...
...men min kamrat är träffad och kan inte gå!
Är det Emmett Quincy?!
Det var ju en man på taket? Jag trodde det var Potter.
Du har alltid varit dum, Quincy. Du håller stilen.
Ni har en faslig massa Sofky-stuvning. Väntar ni sällskap?
Nej, det är både till kvällsmat och frukost. Jag gillar stora frukostar.
-Sofky blir alltid mer än man tänkt sig. -Ni har rätt mycket whiskey också.
-Vad har ni för er förutom festmåltider? -Vi skulle just äta kvällsmat.
Vi visste inte vem som var därute. Vem som helst kan utge sig för sheriff.
-Mitt ben gör ont. -Det gör det säkert.
När träffade ni er gamle vän Ned Pepper senast?
-Känner honom inte. Vem är det? -Förvånande att du inte minns honom.
Spinkig typ, nervös och hetsig, läppen förstörd.
-Kan inte dra mig nån till minnes. -Ned kan ha skaffat sig en ny kumpan.
Krutspår i ansiktet, svart fläck.
Kallar sig för Chaney, ibland Chelmsford. Bär på ett Henry-gevär.
Kan inte dra mig nån till minnes. En svart fläck skulle jag komma ihåg.
Du minns visst inget av det jag vill veta?
-Vad vet du, Moon? -Vi känner inte dem du letar efter.
Jag känner dem inte. Jag försöker alltid bistå rättvisan.
När vi kommit till Fort Smith lär ditt ben strama lika hårt som Dicks hattband.
Det kommer att ha dött bort och bli avsågat.
Överlever du får du ett par år i Detroit-fängelset.
-Du försöker skrämma upp mig. -De lär dig läsa och skriva.
Men det andra är rätt otrevligt. De kan gå rätt hårt åt en krympling.
-Du försöker skrämma upp mig. -Då så!
Ger du mig upplysningar om Ned tar jag dig till Bagby imorgon och tar ut kulan.
-Sen får du tre dagar på dig att sticka. -Vi känner inte dem du letar efter.
-Det är inte hans ben. -Säg inget, Moon. Låt mig sköta snacket.
-Jag skulle tro... -Vi är pälsjägare.
-Vem gav dig ett rapp med fulspöet? -Mannen med fläcken dödade min far.
Han var en suput som slutade som mördare.
Svarar du på sheriffens frågor så hjälper han dig. Min advokat också.
Jag är förbryllad...vad gör hon här?
Börja inte gaffla med dem, Moon.
Jag gillar inte dig. Hoppas du åker i fängelse.
-Mitt ben börjar krampa. -En yngling som du behöver sitt ben.
-Han försöker skrämma upp dig! -Med sanningen.
-Vi såg Ned och Haze för två dar sen. -Jag dödar dig!
Jag behöver läkarhjälp!
Vi träffade dem för två dar sen!
Förbannat.
Milde tid, jag dör.
Gör nåt. Hjälp mig!
Jag kan inte hjälpa dig, grabben. Din kamrat har dödat dig, och jag honom.
Lämna mig inte så här. Låt inte vargarna slita mig i stycken.
Jag ser till att du blir begravd. Var såg du Ned?
För två dar sen vid Bagbys affär.
De kommer hit ikväll för att få nya hästar och sofky.
De har just rånat Katy Flyer vid Wagoners Switch.
Det är ute med mig.
Underrätta min bror, George Garrett. Han är resepredikant i södra Texas.
-Ska jag berätta att du blivit bandit? -Spelar ingen roll, jag är ute på jakt.
Jag träffar honom senare, på salighetens väg.
Sök inte upp Quincy.
-Vad gör vi när de kommer hit? -Vi väntar tills alla är i jordkulan.
-Jag dödar siste man in, sen är de fast. -Skjuter ni honom i ryggen?
Ja, så vet de att vi menar allvar.
Sen ropar jag för att se om de låter sig bli tagna levande.
Vägrar de skjuter jag dem när de kommer ut.
Förhoppningsvis veknar de när tre av dem är döda.
Ni uppvisar stor säkerhet.
Vi överrumplar bara dem.
En gång i New Mexico-
-blev vi jagade av sju man. Jag svängde runt Bo, tog tömmarna i tänderna-
-och red rakt mot dem avfyrandes Navy Six-revolvrarna jag har på sadeln.
De var nog gifta män med familjer, eftersom de skingrades och smet hem.
Det låter rätt osannolikt att en man kan utmana sju.
Så är det. Utmanar man nån tillräckligt kraftfullt och snabbt-
-tänker han inte på vilka som är med honom - han tänker på sig själv-
-och hur han ska undfly den anstormande vreden.
Varför jagade de er?
Jag hade rånat en affärsbank. Man kan ju inte råna en tjuv...
-Jag har aldrig rånat en medborgare. -Det är likväl stöld.
Precis så resonerade de i New Mexico.
En man. Jag räknade inte med att de skulle skicka en spejare.
Fan...
Det är LeBoeuf.
Vi måste varna honom.
För sent.
-Vad gör vi, sheriffen? -Vi avvaktar - vad gör han?
Han med yllechapsen är Lucky Ned.
Så var det med den saken.
Där rök den planeringen.
Du lyckades slå knut på mitt rep, kompis.
-Jag är svårt sårad. -Ja, du släpades en bit.
Jag blev skjuten också. Av ett gevär.
Det är mycket möjligt, planen utföll inte som beräknat.
Du är skjuten i axeln, men kulan har gått igenom. Vad har hänt din mun?
-Jag har nog bitit mig själv. -Det fattas några tänder och...
...minsann, tungan är så gott som genombiten.
Växa ihop eller rycka loss?
Jag vet en kusk som bitit av tungan. Han har faktiskt lyckats göra sig förstådd.
Jag rycker loss den.
Vad sa du?
-Den växer ihop. -Som du vill.
Det är omöjligt att se om en tungskada. Synd, vi råkade just på en läkare.
-Men jag vet inte vart han skulle. -Jag råkade också på honom.
-Ingen av de här är Chaney. -Jag vet vilka de är.
Den fule är Coke Hayes, och den ännu fulare är Clement Parmalee.
Parmalee har en gruvlott i Winding Stair Mountains. Luckys gäng är säkert där.
Vi tar upp jakten i morgon bitti.
-Vi lovade ju att begrava han där inne? -Marken är för hård.
Ville de haft en hederlig begravning skulle de blivit ihjälskjutna sommartid.
Sov gott, Little Blackie.
I morgon når vi nog vårt mål.
Vi är hack i häl.
Vi bör vara ifatt Tom Chaney i Winding Stair Mountains.
Jag skulle inte vilja vara i hans skor.
Som jag förstår det sköt Chaney, även kallad Chelmsford, senatorns hund.
När senatorn protesterade sköt Chelmsford honom med.
Man skulle kunna hävda att skjutningen av hunden bara var "malum prohibitum".
Men att skjuta en senator är tveklöst "malum i sig".
-Malla-men vadå? -"Malum in se."
Man skiljer på brott som är fel i sig själv och brott som är fel enligt lag.
Det är latin.
Det är frapperande att LeBoeuf blivit skjuten och stampad på-
-och fått tungan nästintill avklippt.
Ändå fortsätter han inte bara att prata, utan rabblar engelska ordlistan också.
Jag var knappt 300 meter från Chelmsford en gång. Det närmsta jag varit.
Inom skotthåll för ett Sharp-gevär. Men jag satt till häst.
Jag fick välja på att skjuta därifrån eller sitta av och skjuta med stöd.
Vilket kunde ge Chelmsford utrymme att smita.
Jag sköt från hästryggen.
Och missade.
Man skulle inte träffa från 300 meter ens om geväret vilade mot Gibraltar.
Sharp är ett gevär med otrolig precision.
Jag betvivlar inte att geväret är som det ska.
Mina kläder är trasor Mitt språk är för grovt
Mitt bröd är av majskorn oböjligt och fast
Men ändå så ler jag och klarar mig gott
på sirap av durra och bacon och ost
"Greer County Bachelor" var det.
Han har nog inte sovit.
Fort Smith är en bit bort, LeBoeuf, men djuret du rider på kan nog klara det.
Här ute är en enarmad man ett enkelt byte.
En enögd som inte kan skjuta, då? Rid tillbaka själv, Cogburn.
Jag klarar mig. Jag vet var Parmalees gruvlott är.
Jag är oskadad, välförsedd...och så kom vi överens om att sära på oss.
Har du samvete för det här? Det var du som sköt mig!
Mr LeBoeuf har rätt, det är orättvist att skjuta en konkurrerande kollega.
Jag ser det inte som självklart att jag sköt LeBoeuf! Det fanns fler som sköt!
Jag hörde geväret och kände kulan! Du sköt bom, Cogburn!
Du är mer handikappad utan ögat än jag utan armen.
Jag kan träffa ögat på en mygga från 90 meter!
-Kinesen och hans billiga patroner! -Jag väntade mig "solen i ögonen".
Jag menar..."ögat".
Två på samma gång.
Jag kastar högt. Skjut inte.
-Så där ja. -Det var min kula!
Din kula? Förklara då varför du träffade min axel.
Majsbröds-skytte på prärien lär knappast leda till Ned Pepper-gänget.
En gång till, för att bevisa det! Skjut inte, är du snäll.
Så vi hittar tillbaka.
Lucky Ned?
Lucky Ned!
Strålande, Cogburn. Vad gör vi nu?
Förbannat.
Cogburn vill inte att jag äter ur hans förråd.
-Trams. Det är mitt förråd, inte hans. -Låt honom svälta!
Han har inte spårat. Han har inte skjutit. Förutom på matvaror.
-Du började. -Han har inte bidragit.
Han är en man som fattar dumdristiga beslut.
Mr LeBoeuf stod ensam mot Lucky Ned Pepper-gänget medan vi sköt från skydd.
Man anklagar inte en med sargad tunga som följaktligen inte kan försvara sig.
Jag kan tala för mig själv.
Jag är knappast förpliktigad att bemöta ett fyllos yrande. Det anstår mig inte.
Jag slår läger nån annanstans.
Det är du som inte har nåt att tillföra, Cogburn. Det är bedrövligt.
Det här är ingen förbrytarjakt längre, utan en utsvävning.
Texas Rangern fortsätter, ensam.
Ta flickan, jag hoppar av.
Snyggt beslut när du satt henne i Choctaw-land.
-Jag hoppar av, rentvår mig. -Låt oss inte bli osams.
Inte nu när vi nästan har Tom Chaney fast.
Ligger han inte nedgrävd nånstans mellan oss och Fort Smith är han borta.
Sen länge! Tack vare mr LeBoeuf bommade vi vår chans!
Vi gav skall och fåglarna flög! De är borta!
Lucky Ned och hans skara är borta! Dina 50 dollar är borta!
Borta är whiskeyn, tagen i beslag!
Spåret är kallt, om det ens funnits.
Jag är en dåraktig gammal man som lurats ut på ett lönlöst företag-
-av en ragata i byxor och ett dumhuvud.
Mr LeBoeuf kan ströva runt i Choctaw-land hur länge han vill.
Indianerna kanske hedrar hans pladder genom att utse honom till hövding.
Och du kan gå vart du vill.
Vårt avtal är avslutat.
Jag hoppar av.
-Jag följer med er. -Det går inte.
Har jag bromsat er? Jag har en Colt Dragoon-revolver och kan skjuta.
-Jag ska inte ligga er till last. -Det är inte det.
Du har förtjänat dina sporrar, det står klart.
Du har uppträtt rutinerat längs vägen.
Men Cogburn har rätt, även fast jag vägrar behaga honom med ett erkännande.
Spåret har kallnat.
Och jag är rejält försvagad.
Hur kan ni ge upp nu, efter alla månader ni lagt på att hitta Chaney?
Ni har visat stor beslutsamhet.
Jag felbedömde er.
Jag valde fel man.
Jag skulle fortsätta om det fanns nåt att gå efter.
Men vi skulle kamma noll.
Chelmsford är borta.
Vi har jagat bort honom.
Det är lönlöst.
Jag drar till Texas.
Du borde också vända hemåt.
När sheriffen nyktrat till hjälper han dig hem.
Jag återvänder inte utan Chaney, död som levande.
Jag felbedömde dig, jag med.
Jag sträcker fram handen.
Mr LeBoeuf, snälla ni!
Adios.
Jag vet vem du är.
Du heter Mattie. Lilla Mattie - bokhållaren.
-Det var inte illa. -Och jag vet vem du är, Tom Chaney.
-Vad gör du här? -Hämtar vatten.
-Jag menar här uppe i bergen? -Jag är inte vicesheriff...
...men agerar som ombud för sheriff Reuben Cogburn och domare Parker.
Jag ska föra dig till Fort Smith.
Jag följer inte med. Vad säger du nu?
-Sheriffuppbådet där uppe tvingar dig. -Intressant.
-Hur många är de? -Runt 50 stycken.
De är välbeväpnade och menar allvar. Korsa bäcken och gå uppför kullen.
Jag får nog be sherifferna komma hit.
Vägrar du skjuter jag dig.
Spänn hanen, då.
-Hela vägen, tills den låser. -Jag vet hur man gör.
-Vägrar du följa med mig? -Tvärtom - du ska följa med mig.
-Jag trodde inte du skulle göra det! -Vad tror du nu, då?
Du dödade min far. Jag har ett av guldmynten du stal, ge hit det andra.
-Inget går min väg! -Mattie!
-Här! -Skjuten av ett barn?!
Chaney är tagen i förvar!
Hjälp mig!
Ta hästarna och stick!
Uppför kullen, Tom. Stanna inte.
-Vilka är där nere? -Sheriff Cogburn och femtio till.
En lögn till och jag stampar in skallen på dig.
Bara sheriffen.
Rooster.
Cogburn! Hör du mig?!
Svara, Rooster!
Jag dödar flickan, det vet du!
Hon betyder inget för mig, hon är en rymling från Arkansas!
Gott så! Tillråder du mig att döda henne?
Gör som du tycker är bäst, Ned. För mig är hon bara ett bortsprunget barn.
Tänk över det.
Det har jag redan gjort!
Upp i sadeln med dig! Ser jag dig rida över bergsryggen åt nordväst-
-skonar jag flickan! Du får fem minuter!
Det står snart en grupp sheriffer här!
Överlämna flickan och Chaney så vilseleder jag dem i sex timmar!
Alltför genomskinligt, Rooster!
Dina fem minuter går. Färdigpratat.
Uppför kullen.
Farrell, se om Toms skada.
-Får jag ta lite bacon? -Ta för dig.
-Ta lite kaffe. -Jag dricker inte kaffe, jag är 14.
Vi har varken kärnmjölk eller bröd. Vi är klent provianterade.
-Var är hon? -Vad gör du här?
-Jag ska vrida om nacken på dig! -Släpp det!
-Vad hände? -Jag ska berätta, så förstår du.
Tom Chaney sköt ihjäl min far och stal två guldmynt och hans häst.
Jag lejde Rooster Cogburn att hitta mördaren.
När jag råkade på Chaney och han vägrade arresteras sköt jag honom.
Hade jag dödat honom skulle jag inte suttit här nu. Revolvern klickade.
Sånt händer. Lika förargligt varje gång. Så du är en flicka som gillar revolvrar?
Vore det så hade den fungerat.
De låg i bakhåll, Ned. Hästarna förde liv. Det var sheriffen som sköt mig.
Hur kan du ljuga så?
Jag kastar ner dig i avgrunden. Så kan du ligga där och skrika. Rätt åt dig.
Det gör du inte alls. Den här mannen är din chef, du ska lyda honom.
Inget går min väg.
Var det Rooster som lurpassade på oss i förrgår?
-Det var sheriff Cogburn och jag. -Du och Cogburn. Rena uppbådet.
-Vi sticker, Ned. -Snart nog, doktorn.
Vad hände med Quincy och grabben?
De är döda. Jag var där, det var en hemsk upplevelse.
Kom nu, Ned. Sheriffen är borta.
-Behöver du en bra advokat? -Nej, men en bra domare.
Vad hände med Coke Hayes? Gamlingen på hästen.
Död han med. Han har härjat färdigt.
-Din vän Rooster tar inte många fångar. -Han är inte min vän.
-Han lämnade mig med en hop tölpar. -Du lindar inte in dina åsikter.
-Sticker vi? -Vi delar upp bytet från Katie Flyer.
Det gör vi vid gamla stället.
-Jag tar den beigefärgade. -Nej.
-Sitter jag två med doktorn? -Nej, det är för riskabelt om vi jagas.
Vänta här med flickan. När vi är framme hos mor skickar jag Carroll med en häst.
Du är härifrån till skymningen. Vi ses vid gamla stället.
Låt mig rida med dig, Ned. Härifrån åtminstone, sherifferna är snart här.
Det dröjer timmar, om de ens kommer alls.
-Jag stannar inte här med Tom Chaney. -Så får det bli.
Han dödar mig. Han har dödat min far...
-...och nu låter du honom döda mig. -Nej, då.
Tom. Du vet var Cypress Forks är, vid den gamla timmerstugan?
När du fått din häst lämnar du flickan där. Är det förstått, Tom?
Händer det flickan nåt får du inte betalt.
Harold, låt mig rida med dig.
Farrel, du får 50 dollar av min andel! Jag är inte tung!
Gör kalven igen, Harold.
-Allt går emot mig. -Du har ingen anledning att gnälla.
Gör du som banditledaren säger får du din andel vid gamla stället.
Lucky Ned har lämnat mig i vetskapen att jag blir infångad till fots.
Jag måste begrunda hur jag ska förbättra mitt läge.
Var är det andra kaliforniska guldmyntet?
-Var är pappas märr? -Tyst!
Tänker du på det gamla stället? Släpper du mig intygar jag det under ed.
När du sen ställs inför rätta kan det lindra ditt straff.
Jag klarar mig nog ändå.
Jag behöver inget edligt intyg.
Det enda jag behöver är din tystnad.
Din far var lika beskäftig som du. Jag ångrar inte att jag sköt honom.
Han såg Tom Chaney som obetydlig. Och du tänkte ge mig ett edligt intyg.
Alla är emot mig!
Det där är alltså Chelmsford. Konstigt att slutligen vara så nära honom.
Mr LeBoeuf, hur kommer det sig att ni är här?
Jag hörde ett skott och stack ner till floden.
Cogburn satte ihop en plan.
Se upp för gropen.
Hans del är nog lite överilad.
Han återvänder efter Lucky Ned.
Rooster! Flytta på dig!
-En mot fyra är oklokt. -Han vägrade låta sig avrådas.
Ned! Hur många män har du hos flickan?
Bara Chaney. Vår överenskommelse är satt i kraft.
Hon var vid utmärkt hälsa när jag lämnade henne.
Farrell, jag vill att du och din bror går åt sidan!
Du med, doktorn! Jag är inte ute efter er.
Vad tänker du göra, Rooster? Tror du att en mot fyra slutar oavgjort?
Jag tänker döda dig! Eller låta hänga dig i Fort Smith hos domare Parker!
Vilket föredrar du?
Djärvt talat! Av en enögd fetknopp.
Ta för dig, ditt as!
-Skjut dem, mr LeBoeuf! -De rör sig för snabbt.
Jaha, Rooster.
Jag är sönderskjuten.
Det verkar som om ingen av oss får träffa domare Parker.
Vilken fullträff! Det var minst 400 meter!
Du vet, Sharp-geväret är ett...
Res på dig, Tom Chaney!
Mr LeBoeuf!
Lever ni?
Mr LeBoeuf!
Är du där?
-Jag är här! -Kan du klättra upp?
Nej. Här är ormar.
-Är de vakna? -Ja!
Jag har blivit biten!
-Överlever mr LeBoeuf? -Ja.
Inte ens ett slag i skallen kan tysta honom. Var blev du biten?
Titta bort.
Jag har henne, dra upp oss!
Vi är uppe, ta henne.
Hon har fått ett ormbett.
Vi beger oss. Jag skickar hjälp så fort jag kan.
-Irra inte iväg. -Vi lämnar inte kvar honom!
Du måste få läkarvård annars överlever du inte.
-Jag är tacksam för skottet. -Tvivla aldrig på en Texas Ranger.
Alltid plikttrogen!
Vi måste stanna. Little Blackie är slutkörd.
Än är vi inte framme.
Raska på!
Så där ja!
Stanna!
-Han kommer undan. -Vem då?
Chaney.
Nej!
Jag har blivit gammal.
Ett kvarts sekel är en lång tid.
När vi kom fram till Bagbys affär var min hand svart.
Jag var inte vaken när jag miste armen.
Sheriffen lär ha stannat hos mig tills jag var utom fara.
Men han gav sig av innan jag kvicknat till.
Väl hemma skrev jag till honom att hälsa på nästa gång han kom till Yell County-
-och hämta de 50 dollarna jag ännu var skyldig.
Jag fick inget svar från sheriff Cogburn, och han dök inte upp.
En dag fick jag ett meddelande från sheriffen med ett flygblad bifogat.
Han reste runt med en vilda västern- show, åldrades och blev tjockare.
Skulle jag vilja hälsa på när showen kom till Memphis och prata gamla minnen?
Han skulle förstå om resan var för lång.
Även fast meddelandet var kort fanns det talrika felstavningar.
Jag är Cole Younger, frun. Det här är mr James.
Det smärtar mig att säga att ni missat Rooster.
Han gick bort för tre dar sen när showen var i Jonesboro Arkansas.
Vi begravde honom där på förbundskyrkogården.
Reuben klagade över "kvällssjuka". Värmen var nog för mycket för honom.
Vi hade livade tider ihop.
Hur var ni bekant med honom?
Jag kände sheriffen för länge sedan. Det var livade tider då med.
Tack, mr Younger.
Sitt kvar, ditt slödder.
Jag lät flytta kroppen till vår täppa och har besökt den genom åren.
Folk pratar förstås om det.
"Hon kände knappt honom." "Hon är en tjurig gammal nucka."
Visst, jag har aldrig gift mig. Har aldrig haft tid för det.
Jag hörde inget mer om Texas Rangern LeBoeuf.
Lever han än skulle det vara kul att höra av honom.
Han bör vara i 70-årsåldern nu, närmre 80.
Skulle tro att spänsten gått ur hårlocken nu.
Tiden springer ifrån oss.
Översatt av: BRONSON
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet