Jodie. Promiň.
Promiň mi to.
Já vím.
Ježíši.
DÁLNIČNÍ POLICIE
Řidičský a technický průkaz, prosím.
Vteřinku.
Šedesát sedm centrále.
Vydržte.
Prosím.
Podezřelá žena s dítětem. Možná ozbrojená.
Postupujte obezřetně.
Mám podezřelou na dohled.
Rozumím.
Není to ona.
Rozumím.
Můžete pokračovat, slečno.
VÍTEJTE V MEXIKU
Jodie, zlatíčko, budeme v pořádku.
SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ CHRISTIANSONOVÁ, MARIE
JODIE, VYVOLENÝ
1. PŘÍCHOD
Cítíš to?
Tu chuť?
Pamatuješ, jaké to bylo, když ti bylo 12?
Jodie.
Pojď.
Máš mé znamení.
Následuj Sirénu.
Pojď.
Jodie?
Nemůžeš zaklepat?
Promiň.
Všechno v pohodě?
Jo, jen noční můra.
O čem?
Jestli ti není dobře, měli bychom pachangu odpískat.
Tak jo.
Dám ti pokoj.
UŽÍVEJTE KAŽDÉ ČTYŘI HODINY
JÁ JSEM CHLÉB ŽIVOTA
Tady.
Vezmi si prášky.
A bav se.
- Ahoj. - Ahoj.
Viděl jsi ostatní?
Podíváme se po nich.
- Jak je? - Vyděsil jsi mě!
Nemáte prachy na rachejtle?
Jsem skoro švorc.
Mám nápad! Elvis!
Jdeme, Magdo.
- Hezký copy. - Sklapni, Hipólito.
- Vždyť nic nemáš. - Díky. Užij si to.
- Ahoj. - Dobrou chuť.
Ahoj, Wagnere!
Jak to jde, Elvis?
Ahoj. Zase mě jdete obrat?
- Ahoj. - Co máte za lubem?
Tak povídejte, co kujete?
Nic. Vždyť my ani neumíme zlobit. No ne?
To ti nežeru.
- Nemáš rachejtle? - Za koho mě máš, Jodie?
Jsem spořádaná dáma.
No tak!
Jodie!
Díky.
Koukají vám z očí lumpárny.
- Nekecej! - To je od Elvis?
- Jako fakt? - Co?
- Fakt? - Není možná!
Jen tak dál! Pokračujeme, Santa Rosalío!
Bavíte se?
Není jich nějak moc?
Sklapni a připrav zápalnou šňůru.
Proč vždycky já?
Proč jsi vždycky takovej posera?
Jsem šéf, ale to neznamená, že musím dělat všechno.
- Kdo říkal, že jsi šéf? - Já.
No tak! Dejte do toho všechno!
Rychle! Zapalte to!
Utíkejte! Dělejte!
- Utíkejte! - Rychle!
Pohněte!
- Tak šup. - Už to bude.
Byl to zmetek?
- Promiň! - Čum na cestu.
Promiň!
To si odskáčeš.
Hej! Nech ho být.
Magdo, tobě to ale sluší.
Nějak jsi nám vyrostla.
Co je to s tebou?
- Co to děláš? - Hraješ si na drsňáka? Tady.
- Nakopej mu prdel. - Hipólito!
- Do něj, kámo! - Rozbij mu držku!
- Zdrhejte! - Rychle!
- Dobrý? - Hipólito, není ti nic?
- Sakra. - Jsi v pohodě?
Čemu se směješ?
Viděli jste Ángela, jak trsal?
Roztancoval jsem ho.
Zase jsem zkoprněl, Wagnere.
To neřeš.
Každý máme superschopnost.
Hipólito je nebojácnej.
Magdě to pálí. Já umím kouzlit.
Už jen stačí objevit tu tvou.
Lidi, běží k nám Tuka.
Co se děje?
Strejda Temastián se nevrátil domů. Nikdy by nevynechal práci.
- Podíváme se po něm. - Tak jo.
- Kde byl naposled? - Nevím.
Jodie.
Tuko!
Tvůj strejda!
Strejdo.
Chupia.
Ne.
Strejdo!
Chupia.
Siréna?
Chupia je mořská stvůra z jinýho světa.
Co ještě říkal?
Na útesech slyšel ve větru něco divnýho.
Pak uviděl v moři plavat ženskou břichem dolů.
Slezl z útesu, aby ji zachránil,
ale ona se mu upřeně podívala do očí.
Políbila ho a chtěla mu sníst duši, ale strejda ji zvládl praštit pádlem.
Voda ji odhodila na skály a přestala se hýbat.
Nebyla to opilá turistka?
Strejda svíral mezi prsty chomáč jejích vlasů.
Bojí se vrátit na moře.
Dokonce tam nechal loď.
Jestli skončí s rybařením,
budu muset…
Pojď.
Jodie! Jsi v pohodě?
Jdeme.
Doženu vás.
- Dělej, Wagnere. - Určitě?
Pozor všem žákům sedmého ročníku.
Zítra je poslední šance odevzdat propustku.
To jsou kočky.
Jinak se nebudete moct zúčastnit pastorely.
Vrať mi to!
- No tak. - Pusť mě!
Dělej, Memo! Vrať mi to!
No tak, Apači pitomej.
Nejsme Apačové, ale Jakiové.
Co to tady máme? Hraješ si s panenkama?
Jeho pomatenej strejda vykládá, že potkal Sirénu.
Nechte ho!
- Jodie. - Hajzle!
- Nechte ho, říkám! - Kde sebral koule?
Co jsi zač? Apačova čubka?
Nepleť se do toho.
Je mrtvej.
Co?
Nerozumíš španělsky?
Pusť ho!
Přestaň, kámo.
Naser si, gringo.
Už rozumíš?
- Ustup. - Nebo co?
Přestaňte, vy šmejdi!
Pusťte nás!
Dost, Ángelo. To stačí.
Ángelo, přestaň.
Co tu sakra děláte?
Jsi v pořádku?
- Jo. - Není ti nic, Jodie?
Určitě?
Co je to? Dej mi ho.
Dej to sem.
Zdá se, že kromě ředitele a táty si promluvíme taky
s policií.
Ne.
Táta si tě bude muset vyzvednout na stanici.
Nebýt slečny Dolores, býval by Jodieho zabil.
Bodl tě nožem?
Bolí to?
Měl jsi nás zavolat.
Ale je super, že ses za Tuku postavil.
Viděla slečna Dolores ten nůž?
Vyloučí ho.
Odvezli ho policajti.
Jestli se vrátí, zabije tě.
Děsně tě nenávidí.
To nás všechny.
Zabije nás.
Všech pět.
Tuko.
Určitě strejda říkal pravdu?
Ten nikdy nekecá. Jen tak by loď neopustil.
Machia byla jeho láska.
Tak víte co? Najdeme tu Sirénu.
Cože?
Tuko, máš ty její vlasy?
Jo.
Když tu Sirénu, nebo co to je, najdeme,
budeme hvězdy.
A vytřeme těm volům zrak.
- Souhlas? - Nikam nejdu.
Ani náhodou.
Zapomeň.
Tuko, vzal tě někdy strejda s sebou?
Jasně.
Mě táta jednou vzal na solný pláně.
Nikdo neříká, že to bude snadný. Museli bychom strávit noc v poušti.
A odpustíme ti, že vždycky utečeš jako malá holka.
Jako kluk, myslíš? Já jsem holka a neutíkám.
Vytáhni vyšší kartu než desítku, a půjdu.
Nebo tu počkej na Ángela.
Tak co? Jdete?
Jdeme.
- Jdeme. - Jdeme.
Tak jo, jdeme.
Řekl jsi to mámě?
- Mami? - Co?
Mohl bych se jít k Wagnerovi
koukat na filmy na LaserDiscu?
Možná bych tam i přespal.
U Wagnera?
U Tuky?
Je tam hezčí výhled na hvězdy.
Mami, můžu přespat u Hipólita?
Já ti nevím, Tuko.
V neděli musíš být zpět, abys nám pomohl rybařit.
Tomás letos končí.
Mluvil jsem se šéfem. Můžeš nastoupit za něj.
- Nechci být jako ty! - A co by princezna chtěla?
Řeknu ti, co se stane, když tu práci nevezmeš.
Umřeš hlady.
Mariso, otevři, prosím.
Dej mi pokoj!
Jak můžeš žít, když nevíš, co je se Santosem?
Zítra odejdu brzo.
Vydám se na nebezpečný místo s klukama, co sotva znám.
Udělej něco, Danieli!
Otevři.
Jen chci vědět, co se stalo mýmu chlapečkovi.
No tak, uklidni se. Nesmíme ztrácet víru.
Už vím, co vám dneska povím za příběh.
Super.
Nepřeháněj to. Naposled jsem měsíc nespal.
Jdeme.
Koukejte, co všechno mám s sebou.
Novou kameru, walkman,
kompas,
čutoru a hřeben.
Připravený?
VEŘEJNÁ KNIHOVNA MAHÁTMY GÁNDHÍHO
María la Paz, Paz, Paz. Tři kroky zpět a raz, raz, raz.
Na stranu, na stranu!
Jsem rád, že ses přidal.
Protože…
Ostatní jsou ještě děti.
To je Elena?
Co vy tady? Na exkurzi v poušti?
Ví o tom vaši?
- Jasně. - Jo.
- No jo. - Neboj.
Táta nás vyzvedne. Pracuje na solných pláních.
Zatím.
Měj se.
Dávejte bacha.
Jodie.
Poušť žije.
Když obětuješ něco, na čem ti záleží, dostaneš něco na oplátku.
María la Paz, Paz, Paz. Tři kroky zpět a raz, raz, raz.
Raz, dva, tři.
Hej, počkejte!
Počkejte!
První den pátrání po Siréně.
PROSINEC 1999
Jak se máme?
Dál vás nevezmu.
Vystupovat, děti.
Za každýho pět pesos.
Díky.
Vím, kudy dovnitř. Můžeme zkratkou přes pláně.
Za mnou.
Tudy.
Proč jsou na hrobech hračky?
Protože to je dětskej hřbitov.
To nemůže být dobrý znamení.
Musíme ujít pět kilometrů,
než potkáme ropovod vedoucí k moři.
Když se ho budeme držet, nic nám nehrozí.
Nikdo se neztratí.
Neříkejte, že se bojíte. Můžeme?
Dobré odpoledne.
Pokud dovolíte, rádi bychom prošli.
Děkuju.
Ať projdeme bez úhony.
Zpomal!
Ne! Moje boty!
Tumáš!
Hipólito, jak dlouho ještě?
Říkals, že se neztratíme, když půjdeme podél ropovodu.
Ale žádnej tu není!
Už tam budeme.
Jak ta Siréna vypadá?
- Není to Siréna, ale chupia. - V tom je rozdíl?
- Je. - Co vyšplhat na ten stroj?
Rozhlídli bychom se kolem.
Musíme být blízko.
Co to děláš?
- Jím. - Ještě nesmíš!
Čeká nás štreka.
Hele! Trubky!
Super!
Našli jsme ropovod!
Já to říkal.
Jestli se proslavíme, vyděláme balík.
Co by sis koupila?
Zaplatila bych mámě terapii.
Řekni jí to. Nebuď srab.
- Krásně se směješ. - Přestaň.
Nemůžu.
Je jako moje ségra.
Až na to, že není!
Takhle ti ji Hipólito dneska vyfoukne.
Nikdy nevíš.
Myslíš, že to ví?
Poslouchej, Jodie.
Pojď blíž.
Z vesmíru jsou vidět dvě věci.
Velká čínská zeď a to, jak se ti líbí Magda.
Jsi drsňačka.
Ale myslím, že to neví.
Nemusíš se bát.
Kouzlo!
To je chata?
Podíváme se, kolik nám zbývá vody.
Vidíš? Já ti to říkal.
Připraveni na můj příběh?
- Jo. - Jo.
Tak vyprávěj.
Je to příběh jedné ženy.
Pracovala ve francouzském hotelu. Asi před sto lety.
Jednou
se do hotelu přijela ubytovat dcera majitele,
protože jí zemřel manžel
hned po tom, co porodila trojčata.
Nejspíš proto, že byla tak smutná,
její děti nechtěly přestat plakat.
Jednoho dne se zhroutila a usnula.
A tehdy
se ze všech zdí začaly ozývat divné zvuky,
jako by vrzaly trubky.
A chodbou se plížil podivný stín.
Ale nikdo si toho nevšiml.
Matku probudilo až ticho.
Uvědomila si, že děti zmizely.
Všechno prohledala, ale byly pryč.
Ale pořád slyšela jejich tlumený pláč
uvnitř zdí.
Tak strhávali jednu zeď za druhou,
dokud nenašli díru,
ve které se schovával obrovský had.
Připlazil se do potrubí z pouště.
Byl dlouhý přes šest metrů.
A oči měl temnější než bezedná jáma.
Žena popadla sekeru a usekla mu hlavu.
Rozřízla mu břicho
a našla v něm své tři děti.
Ještě brečely, zatímco je had trávil.
Pořád můžete jejich pláč slyšet ve větru.
Had!
Pitomče!
Pojďte spát. Brzo vstáváme.
Pojď, Jodie.
Pojď.
Osud máš vepsaný v krvi.
Vám to tady připadá jako jiná planeta plná dobrodružství.
Já tady…
nejspíš strávím zbytek života.
Jako táta.
Jestli tu zůstanu do dospělosti, zabiju se.
Aspoň víš, odkud pocházíš.
A znáš svýho tátu.
Jediná pozitivní věc tady je naše parta a Magda.
Myslíš, že u ní mám šanci?
Jo.
Ty podle mě taky.
Pojď, vzbudíme je.
Santosi.
Kde jsi?
MAJETEK SANTOSE ANDRADEA
Pojď, Magdo.
Můžu se napít?
Už tam moc není.
Kde je ropovod?
Ne.
- Ne. - Potrubí.
Je pryč.
- To není možný. - Ne.
Kde je to potrubí?
Kde je to pitomý potrubí?
Ne.
Kde je?
Ukáže se.
To není možný.
Mělo nás dovést k moři.
Táta to říkal.
Neměl jsi tu být s ním?
Víme jen, kudy zpátky.
Co když to nepřežijeme?
Třeba se o kus dál vynoří.
Musíme jen pokračovat stejným směrem.
Musí vést k moři.
Viděl jsem to.
Když se dáme na západ, dojdeme k moři.
Wagnere, máš kompas?
Na cestu zpátky nám nezbyde voda.
Ani jídlo.
Hele, velryba.
Dědeček říkal, že naši předkové Jakiové
se proměnili ve velryby, aby se vyhnuli podrobení.
A že velryby umí cestovat
mezi světem duchů a tím naším.
Ukážou nám cestu.
Jsme bez vody.
Tudy.
Dej to sem!
Co to děláš?
Co to sakra…?
- Hej! - Nech mě.
Co je to s tebou?
Tos přehnal, idiote!
Hej! Hipólito!
Naplň svůj osud.
Celou dobu sledujeme zasranou hračku!
Hej! Wagnere!
- Jsme ztracený! - Wagnere!
Nevzpomínáš?
- Hej! - Tys nás zabil!
Poušť žije.
Když obětuješ něco, na čem ti záleží, dostaneš něco na oplátku.
Jste normální?
Přestaňte!
- Kvůli tobě jsme se ztratili! - Dost!
- Jsi spratek. Pitomci. - Je to tvoje vina!
Hej, pusť ho!
Wagnere!
- Zůstaň ležet. - Hej!
Nenávidím tě, Hipólito!
Jodie.
Jodie!
Jsi v pohodě?
Co to je?
- Přestaň. - Tuko!
Tuko, kapesník!
Musíme sledovat toho racka.
Vezme nás k moři.
Proč bychom sledovali pitomýho racka?
Rackové v moři loví.
Věřte mi.
Jdeme.
Jsem vyřízenej.
Musíme jít dál.
Paráda!
Jo!
Magdo!
Zvládli jsme to!
Konečně jsme ho našli.
Tohle je El Gatillo. Moře tady vyplaví všechno možný.
Měla by tu být Machia.
Strejdova loď!
Machia!
Jo!
- Jdeme. - Na Machii.
Je tu voda!
Je v pohodě?
Nastartuj.
Raz, dva, tři.
- Naskočte! - Připravte se!
- Na palubu! - Rychle!
Najdeme tu Sirénu.
To je hadí jeskyně,
kde prý strejda tu Sirénu našel.
Pozor na hlavu.
Dopluli jsme k Siréně!
14:17
Dělejte.
Podej mi ten batoh.
No tak. Nebojte se.
Žádnou Sirénu nevidím.
A vy?
Strejdovo pádlo!
Hele, Siréna kus ukousla!
Nic nevidím.
Musíme ji najít.
Počkej, Magdo.
Opatrně.
Magdo.
Jodie.
Tuko?
Musí tu někde být. Wagnere, koukni tamhle.
Nechoď do hloubky.
Tuko, určitě je mrtvá?
- Opatrně na tom útesu. - Nic nevidím.
Je příliv.
Žádná Siréna, nic. Jsme tu zbytečně.
Třeba neumřela, když ji strejda praštil.
A odplavala.
Neumřela, protože nikdy neexistovala.
Nebuďte blbí.
- Když to strejda říká, tak ji taky viděl. - Je to pohádka, Tuko! Nikdy tu nebyla!
Tak co je tohle?
To sebral nějaký svý milence.
Já ti dám milenku!
- Přestaňte. - Nakopu ti zadek, Hipólito.
- Hej! - Dost!
Nech ho.
Já tě zabiju!
Nervěte se!
- Sklapni! - A co ten kompas pro děti?
Nechte toho!
Kvůli tobě jsme na pláních zabloudili!
- Hej! - S tím na mě nechoď!
- Přestaň. Hipólito! - Zasranej cucáku!
Kvůli tobě nám došlo jídlo!
Přestaňte!
Machia!
- Tuko! Ne! - Tuko!
Tuko, ne! Tuko!
- Tuko, počkej! - Stůj!
Tuko!
- Kašli na to, Tuko! - Machie!
- Utopíš se! - Machia se potápí!
- Nech ji být. - Pusťte mě!
- Je pryč, Tuko. - Machie!
Přestaň, utopíš se!
- Nech toho. - Nech ji být.
- Přestaň, Tuko. - Uklidni se.
Myslíte, že se tu schovávám před Ángelem?
Nebo hledám hloupou Sirénu?
Přišel jsem pro tu loď.
Bez ní budu muset nejspíš pověsit školu na hřebík a začít pracovat!
Já doufala, že když se tu ztratím, naši si všimnou, že existuju.
Celou dobu jsem doufala,
že v tý poušti najdu bráchu.
Co na tom sakra záleží, jestli existuje nějaká Siréna?
Už mohlo být po nás! Je zázrak, že nás Jodie zachránil.
Důležitý je, že jsme spolu a živý.
A že jsme rodina.
Ahoj.
Kde je molo?
Za tím kopcem.
Díky, kámo.
Rychlejší je projít pod mostem.
Díky.
Poslední den pátrání po Siréně.
Nečekal jsem, že to zvládneme.
Ale vracíme se.
A měli byste mi poděkovat,
protože jsme využili můj kompas,
čutoru
i walkman.
Nepoužil jsem jen hřeben,
ale třeba příště.
Jodie!
Dělej!
Dělej, Jodie!
Rychle, kámo! Chvátej!
- Jodie! - Jodie!
Jodie!
NEPŘÍTEL BOHA PROSINEC 1666
- Jodie! - Pomoc!
Wagnere, udělej něco!
- Pomoz mi to zvednout! - Jodie!
Slyší mě někdo?
PODLE KOMIKSU AMERICAN JESUS MARKA MILLARA A PETERA GROSSE
Překlad titulků: Anna Farrow