Jodie. Undskyld.
Jeg er så ked af det.
Jeg ved det godt.
I guder.
FÆRDSELSPOLITI
Kørekort og registreringsbevis, frk.
Ja, et øjeblik.
Seks-syv til central, okay.
-Et øjeblik. -Værsgo.
Kvindelig mistænkt med nyfødt. Kan være bevæbnet. Vær forsigtig.
Jeg har øjne på den kvindelige mistænkte.
Modtaget.
Det er ikke den mistænkte.
Det er modtaget.
Værsgo at køre, frk.
VELKOMMEN TIL MEXICO
Jodie, min elskede. Vi skal nok klare den.
AMERIKAS FORENEDE STATER CHRISTIANSON, MARIE
JODIE: DEN UDVALGTE
ANKOMSTEN
Kan du mærke det?
Smage det?
Kan du huske, hvordan det føltes at være 12 år gammel?
Jodie.
Kom.
Du bærer mit mærke.
Følg sirenen.
Kom.
Jodie?
-Gider du banke på? -Nå jo.
Er du okay?
Ja, jeg havde bare et mareridt.
Om hvad?
Hvis du har det skidt, tager vi ikke til pachanga.
Okay.
Jeg lader dig være.
TAG HVER FJERDE TIME
JEG ER LIVETS BRØD
Tag den.
Dine piller? Okay. Mor dig.
-Hej. -Hej.
-Har du set de andre? -Lad os finde dem.
-Hvad så? -Du skræmte mig!
Har I penge til fyrværkeri?
Ikke mange.
Jeg ved det! Elvis!
Kom, Magda.
-Dine fletninger er flotte. -Stop, Hipólito.
-Tænk, du har nogle. -Tak. Mor jer.
-Hvad så? -Velbekomme.
Hey, Wagner!
-Elvis, hvordan går det? -Er I her for at røve mig?
-Hvad så? -Hvad har I gang i?
Kom nu. Hvad planlægger I?
Ikke noget. Vi opfører os pænt i dag, ikke?
Jeg tror jer ikke.
-Har du fyrværkeri? -Hvem tror du, jeg er?
-Jeg er en rigtig dame. -Helt ærligt!
Jodie!
Tak.
Jeg vidste, I skarn var ude på noget.
-Nej! -Er det fra Elvis?
-Nej! Seriøst? -Det er løgn!
-Klap i!
Fortsæt! Bliv ved, Santa Rosalía!
Har I det sjovt?
Det er meget fyrværkeri.
-Klap nu bare i og tænd lunten. -Hvorfor skal jeg altid gøre det?
Hvorfor er du altid sådan et skvat?
Jeg er nok lederen, men jeg skal ikke gøre alt.
-Hvem udråbte dig til lederen? -Det gjorde jeg.
Kom så! Giv den hele armen!
Skynd jer! Tænd for det!
Løb! Nu!
-Løb! -Kom så!
Hurtigt!
-Kom så. -Nu sker det.
Er det en fuser?
-Undskyld. -Se dig for.
Undskyld!
Det må du nok sige.
Hallo! Lad ham være!
Magda, du er så pæn i dag.
Du er blevet voksen. På alle måder.
Hvad er der med dig?
-Hvad laver du? -Tror du, du er hård? Kom så!
-Tæsk ham, mand. -Hipólito!
-Så er det godt! -Giv ham tæsk!
-Lad os løbe! -Kom så!
-Er du okay? -Er du okay, Hipólito?
-Mand. -Er du uskadt?
Hvad er sjovt?
Så I Ángelo danse?
Jeg fik ham til at danse.
Jeg frøs igen, Wagner.
Tag dig ikke af det.
Vi har alle superkræfter.
Hipólito er modig.
Magda er meget klog. Jeg kan lave magi.
Nu skal vi bare finde din.
Venner, Tuka kommer.
-Hvad nu, Tuka? -Min onkel Temastián kom ikke hjem.
Han kommer altid på arbejde.
-Lad os finde ham. -Okay.
-Hvor blev han set? -Ingen idé.
Jodie.
Tuka!
Din onkel!
Onkel.
Chupia.
Nej.
Onkel!
Chupia.
En sirene?
Chupia. Et sømonster, men ikke fra denne verden.
Hvad sagde han ellers?
I revene hørte han noget underligt i vinden.
Så så han en kvinde flyde med ansigtet nedad.
Han klatrede op på klipperne for at redde hende, men hun så ham i øjnene.
Hun kyssede ham og ville æde hans sjæl, men han fik slået hende med en åre.
Hun ramte mod klipperne og bevægede sig ikke længere.
Måske var hun en fuld udlænding.
Min onkel havde en tot af hendes hår mellem fingrene.
Han er bange for havet nu. Han efterlod endda sin båd der.
Hvis min onkel ikke vil fiske igen, skal jeg måske…
Kom.
Jodie? Er du okay?
Kom så.
Jeg indhenter jer.
-Kom så, Wagner. -Er du sikker?
Hør efter, alle i syvende klasse. I morgen er sidste dag, I kan aflevere sedlerne.
De er så smukke.
Ellers kan I ikke deltage i pastorela.
Giv mig den!
-Kom nu. -Slip mig!
Kom nu, Memo! Giv mig den tilbage!
-Kom nu, din skide apache. -Jeg er ikke apache. Jeg er yaqui.
Lad os se, hvad der er i. Leger du med dukker?
Hans skøre onkel siger, han mødte en sirene.
Lad ham være!
-Jodie. -Røvhul.
-Lad ham så være! -Er hans klunker faldet?
Er du apachens kælling?
-Bland dig udenom! -Han er færdig.
Hvad? Taler du ikke spansk?
Slip ham!
Stop så.
Fuck dig, gringo.
Forstod du det?
-Gå væk. -Ellers hvad?
Stop, I svin!
Lad os gå!
Stop, Ángelo.
Ángelo, stop.
Hvad fanden foregår der?
Er du okay?
-Ja. -Er du okay, Jodie?
Er du sikker?
Hvad er det? Giv mig den.
Giv mig den.
Så vi skal ikke kun tale med rektor og din far,
men også politiet.
Nej.
Din far må hente dig på stationen.
Hvis Dolores ikke kom, havde han dræbt Jodie.
Stak han dig med kniven?
Gør det ikke ondt?
Du skulle have kaldt på os. Det var ret sejt af dig at forsvare Tuka.
Så frk. Dolores kniven?
Han bliver bortvist.
Politiet hentede ham.
-Du er død, hvis han kommer tilbage. -Han hader dig virkelig.
Han hader os alle.
Han dræber os.
Os alle fem.
Tuka.
Er du sikker på, at din onkel taler sandt?
Min onkel er seriøs. Han ville ikke forlade sin båd. Machia var hans liv.
Ved I hvad? Lad os finde den sirene.
Hvad fanden?
-Tuka, har du sirenens hår? -Ja.
Hvis vi finder sirenen, eller hvad det er,
bliver vi berømte.
Og vi lukker munden på de røvhuller.
-Er du med? -Ikke mig.
Glem det.
-Glem det. -Tuka.
Har du været der med din onkel?
-Klart. -Jeg var med min far på saltsletterne.
Ingen sagde, det bliver nemt. Vi må tilbringe natten i ørkenen.
Og vi tilgiver alle de gange, du løb væk som en pige.
Som en dreng, mener du. Jeg er en pige, og jeg løber ikke.
Hvis kortet er højere end ti, er jeg med.
Eller du kan vente på Ángelo her. Nå? Er du så med?
Lad os gøre det.
-Kom så. -Kom så.
Så gør vi det.
Hvad sagde du til din mor?
-Mor. -Ja?
Jeg tænkte på, om jeg måtte være hos Wagner
og se film på hans LaserDisc.
Og måske endda overnatte?
Hos Wagner?
Hos Tuka?
Stjernerne er flottere ved Tukas hus.
Mor, må jeg overnatte hos Hipólito?
Det ved jeg ikke, Tuka.
Du skal være tilbage på søndag og hjælpe med at fiske på robåden.
Tomás går på pension i år. Chefen siger, du kan få hans job.
-Jeg vil ikke være som dig! -Hvad vil prinsessen så?
Hvis du ikke tager det job, vil du sulte ihjel!
-Marisa, luk nu op. -Lad mig være!
Hvordan kan du leve uden at vide, hvad der skete med Santos?
Jeg går tidligt i morgen.
Jeg tager til et farligt sted med nogle, jeg knap nok kender.
Gør noget, Daniel!
Luk op.
Hvad hændte der min dreng?
SAVNET
Vi må ikke miste troen.
SIDST SET 17. OKTOBER, 1997
Jeg har en historie at fortælle jer i aften.
Fed. Men hold lidt igen. Sidst sov jeg ikke i en måned.
Kom så.
Jeg vil fortælle jer om de ting, jeg købte.
Mit nye kamera, min Walkman,
et kompas,
min feltflaske og min kam.
Er I klar?
OFFENTLIGT BIBLIOTEK MAHATMA GANDHI
María la Paz, Paz, Paz Tre skridt tilbage
Til siden, siden
Jeg er glad for, du kom med.
Fordi…
De er børn.
Er det Elena?
Hvad så? Skal I på en ørkentur? I har vel sagt det til jeres forældre.
-Ja da. -Jep.
-Ja. -Selvfølgelig.
Min far samler os op. Han arbejder i saltsletterne.
Farvel.
Hej.
Pas på jer selv.
Jodie.
Ørkenen er levende.
Hvis du ofrer noget, som du holder af,
får du noget igen.
María la Paz, Paz, Paz Tre skridt tilbage
En, to, tre.
Hey, vent!
Vent!
Første dag i jagt på sirenen.
KL. 11:48 DEC. 1999
Hvordan har I det?
Vi kører ikke længere.
Ud med jer, børn.
Fem pesos hver.
Tak.
Vi kan skære igennem saltsletterne. Lad os gå denne vej.
Igennem her.
Hvorfor er der legetøj på gravene?
Det er en børnekirkegård.
-Det kan ikke være et godt tegn. -Vi skal gå fem kilometer,
før vi ser et rør, der fører til havet.
Hvis vi holder os til røret, skal alt nok gå.
Ingen farer vild.
Sig ikke, at I er bange. Skal vi?
God eftermiddag. Med Deres tilladelse vil vi gerne igennem her.
Tak. Giv os en sikker rejse.
Sæt farten ned!
Nej! Mine sko!
Tag den!
Hipólito, hvornår er vi der?
Du sagde, vi ikke for vild, hvis vi fulgte røret. Der er intet skide rør!
Vi er der snart.
Hvordan ser sirenen ud?
-Det er en chupia. -Og det er noget andet?
-Ja. -Skal vi ikke klatre op på den?
Så kan vi se lidt længere.
Det må være tæt på.
Hvad laver du?
-Jeg spiser. -Du må ikke spise endnu.
Der er lang vej igen.
Se! Røret!
Sådan!
Vi fandt røret!
Jeg sagde det jo.
Hvis vi bliver berømte, tjener vi en masse penge.
-Hvad ville du gøre med dem? -Jeg ville give min mor en terapeut.
Sig det. Vær ikke en tøsedreng.
-Dit smil er pænt. -Stop.
Jeg kan ikke.
-Hun er som min søster. -Men det er hun ikke!
Ellers kommer Hipólito dig i forkøbet i aften.
Man ved aldrig.
Tror du, hun ved det?
Hør her, kære Jodie. Kom tættere på.
Man kan se to ting fra rummet, okay?
Den Kinesiske Mur. Og hvor meget du kan lide Magda.
Du er en hård banan.
Men jeg tror ikke, hun ved det.
Slet ikke.
Magi!
Er det en hytte?
Lad os samle vandet og se, hvad vi har tilbage.
Der kan du se. Jeg sagde det jo.
Er I klar til min historie?
-Ja. -Ja.
Ja, værsgo.
Det er historien om en kvinde.
Hun arbejdede på det franske hotel. For næsten 100 år siden.
Engang
ankom datteren af hotellets ejer for at overnatte,
fordi hendes mand døde,
lige efter hun fødte trillinger.
Måske fordi hun var så trist,
ville babyerne ikke stoppe med at græde.
En dag kollapsede kvinden og faldt i søvn.
Det var der,
at mærkelige lyde begyndte at komme fra alle væggene,
som rør, der knirkede.
Og en mærkelig skygge krøb ude på gangen.
Men ingen indså det.
Stilheden vækkede moren.
Og hun indså, at hendes børn var væk.
Hun kiggede overalt, men de var borte.
Men hun kunne stadig høre deres dæmpede gråd i væggene.
Så de begyndte at rive væggene ned,
indtil de fandt et hul,
hvor der var en kæmpe slange,
der havde sneget sig ind i rørene fra ørkenen.
Og den var mere end seks meter lang.
Med øjne, der var mørkere end et bundløst hul.
Så greb hun en økse og huggede dens hoved af.
Hun skar dens mave op,
og der fandt hun sine tre børn,
som stadig græd, mens slangen fordøjede dem.
Man kan stadig høre babyernes gråd, når vinden hyler.
Slangen!
Idiot!
Lad os sove. Vi skal tidligt op.
Kom, Jodie.
Kom.
Din skæbne findes i dit blod.
For jer er stedet her som en anden planet fuld af eventyr.
For mig er det måske alt, jeg ser i resten af mit liv.
Ligesom min far.
Hvis jeg stadig er her som voksen, dræber jeg mig selv.
I det mindste ved du, hvor du kommer fra.
Og hvem din far er.
Det eneste gode ved det her sted er vores gruppe og Magda.
Har jeg en chance hos hende?
Ja.
Det tror jeg også, du har.
Kom. Lad os vække dem.
Santos.
Hvor er du?
SANTOS ANDRADES EJENDOM
Kom så, Magda.
Må jeg få noget vand?
Der er kun lidt.
Hvor er røret?
Nej.
-Nej. -Røret.
Det er væk.
-Det kan ikke passe. -Nej.
Hvor er røret?
Hvor er det fandens rør?
Nej.
Hvor er røret?
Det dukker op.
Det er løgn.
Det skulle have ført os til havet.
-Det sagde min far. -Gik du ikke med ham?
Vi kender kun vejen tilbage.
Og jeg ved ikke, om vi overlever.
Måske dukker det op længere fremme. Vi må bare gå i samme retning.
Røret må føre til havet.
Jeg har set det.
Hvis vi går mod vest, når vi til havet.
Wagner, har du dit kompas?
Vi har ikke vand til tilbageturen.
Eller mad.
Se, en hval.
Min bedstefar sagde, at vores yaqui-forfædre
blev til hvaler for at undgå at blive erobret.
Og at hvaler kan rejse mellem åndernes verden og vores verden.
De kan guide os.
Vi har ikke mere.
Vi går denne vej.
-Giv mig den! -Hvad laver du? Hvad fanden?
-Slip mig så. -Hvad er der med dig?
Det er sin skyld. Din idiot.
Hey! Hipólito!
Følg din skæbne.
Hele vejen har vi fulgt et skide legetøj!
Hey! Wagner!
-Du farede vild. -Wagner!
Husker du det ikke?
-Hey! -Du dræbte os!
Ørkenen er levende. Hvis du giver den noget, du holder af, får du noget igen.
Hvad er der med jer?
Stop det!
-Vi er faret vild på grund af dig! -Hold så op!
-Du er en tumpe. Idioter. -Det er din skyld!
Hey, slip ham!
Wagner!
-Bliv nede. -Hey!
Jeg hader dig, Hipólito!
Jodie.
Jodie!
Er du okay?
Hvad er det?
-Stop. -Tuka!
Tuka, dit lommetørklæde!
Vi må følge den måge.
-Den fører os til havet. -Hvorfor? Det er en skide måge.
Måger jager ved havet.
Stol på mig.
Kom så.
Jeg er udmattet.
Vi må fortsætte.
Fandeme ja!
Ja!
Magda!
Vi gjorde det, venner!
Vi fandt det endelig.
Det er El Gatillo, hvor havet spytter alt ud.
Machia burde være her.
Min onkels båd!
Machia!
Ja!
-Sådan. -På machia.
Der er vand her!
Er den i orden?
Start den.
En, to, tre.
-Hop ombord! -Klar!
-Nu! -Hop ombord!
Vi skal til sirenen.
Det er baakot-grotten, hvor min onkel fandt sirenen.
Pas på hovedet.
Vi er ved sirenen!
KL. 14:17 DEC. 1999
Skynd jer.
Ræk mig rygsækken.
Kom nu. Vær ikke bange.
Jeg ser ikke nogen sirene.
Gør I?
Min onkels åre!
Se, sirenen bed den!
-Jeg kan ikke se noget. -Lad os finde den.
Hey, Magda. Forsigtig, Magda.
Magda.
Jodie.
Tuka?
Den må være her. Wagner, led derovre.
Gå ikke i for dybt vand.
Tuka, er du sikker på, den er død?
-Pas på klipperne. -Jeg ser ikke noget.
Tidevandet kommer.
Ingen sirene, intet. Det var meningsløst.
Måske døde sirenen ikke, da min onkel slog hende. Og hun tog væk.
Hun døde ikke, for der var aldrig en skide sirene.
Spil ikke dum.
Min onkel siger, han så den!
Det er et eventyr! Der var aldrig en sirene!
Hvad er det her så?
Han fik det fra en gammel kæreste.
Kæreste, min røv!
-Stop. -Jeg tæsker dig, Hipólito.
-Hey! -Stop så!
Stop. Slip ham.
Jeg slår dig ihjel!
Stop med at slås!
-Hold kæft! -Var kompasset ikke et legetøj?
-Stop så!
Du farede vild på sandsletterne!
-Hey! -Sig det til min hånd!
-Stop. Hipólito! -Skide unge!
-Det er din skyld, maden slap op! -Stop!
Machia!
-Tuka! Nej! -Tuka!
Tuka, nej!
-Tuka, stop! -Stop!
Tuka!
-Glem den, Tuka! -Machia!
-Du vil drukne! -Machia synker!
-Lad den være! -Slip mig så!
-Den er væk, Tuka. -Machia!
Stop, du drukner!
-Stop, Tuka. -Glem den.
-Stop, Tuka. -Tag det roligt.
Tror I, at jeg tog med for at gemme mig fra Ángelo?
Eller for den skide sirene?
Jeg kom for at hente den båd.
Uden den må jeg nok droppe ud og begynde at arbejde!
Jeg tænkte, at forsvandt jeg her, husker mine forældre, jeg findes.
Jeg har i lang tid holdt fast i den dumme idé om at finde min bror i ørkenen.
Det er sgu da ligegyldigt, om sirenen er virkelig.
Vi burde være døde! Det er et mirakel, at Jodie reddede os.
Det vigtige er, at vi er i live og er sammen.
Og vi er familie.
Hey.
Havnen?
Den er over bakken.
Tak, mand.
-Under broen er hurtigere. -Tak.
Sidste dag vi leder efter sirenen. Jeg troede ikke, vi ville klare den.
Men vi er på vej tilbage.
Og I burde faktisk takke mig,
for vi brugte mit kompas,
min feltflaske,
min Walkman.
Og jeg fik ikke brugt min kam,
men næste gang.
Jodie!
Skynd dig!
Skynd dig, Jodie!
Få fart på! Kom så!
-Jodie! -Jodie!
Jodie!
-Jodie! -Hjælp!
Wagner, gør noget!
-Hjælp mig med at løfte! -Jodie!
Kan nogen høre mig?
BASERET PÅ ROMANEN AMERICAN JESUS
Tekster af: Niels M. R. Jensen