Jodie. Žao mi je.
Jako mi je žao.
Znam.
Isuse.
PROMETNA POLICIJA
Vozačku i prometnu, molim.
Trenutak.
Centrala, ovdje 67.
Trenutak.
Izvolite.
Sumnjivica s malenim djetetom. Možda naoružana. Budite oprezni.
Vidim sumnjivicu.
Dobro.
To nije ona.
Primljeno na znanje.
Možete ići.
DOBRO DOŠLI U MEKSIKO
Jodie, ljubavi, bit ćemo dobro.
SAD CHRISTIANSON, MARIE
ODABRANI
1. DOLAZAK
Osjećaš li to?
Možeš li to okusiti?
Sjećaš li se kako je bilo kad si imao 12 godina?
Jodie.
Dođi.
Nosiš moj znak.
Slijedi sirenu.
Dođi.
Jodie?
Ne znaš pokucati?
Aha, dobro.
Jesi dobro?
Jesam. Nešto sam ružno sanjao.
Što?
Ako ti nije dobro, ne bismo trebali ići na zabavu.
Dobro.
Idem.
UZETI SVAKA ČETIRI SATA
JA SAM KRUH ŽIVOTA
Evo, uzmi ovo.
Tvoje tablete?
Okej. Dobru zabavu.
-Bok. -Bok.
Vidio si ostale?
Potražimo ih.
-Što ima? -Uplašio si me!
Imaš novac za vatromet?
Nemam puno.
Znam! Elvis!
Idemo, Magda.
-Pletenice ti izgledaju sjajno. -Prestani, Hipólito.
-Mislio sam da ih nemaš. -Hvala.
-Što ima? -Uživajte.
Hej, Wagnere!
Elvise, kako je?
Došli ste me opljačkati?
-Zdravo. -Što radite?
Što mutite?
Ništa. Uvijek smo pristojni.
Ne vjerujem.
-Imaš vatromet? -Što misliš o meni, Jodie?
Fina sam žena.
Ma daj!
Jodie!
Hvala.
Znala sam da nešto mutite!
-Ne! -Je li to od Elvisa?
-Ma daj! Zbilja? -Šuti!
-Šuti!
Samo tako! Nastavi, Santa Rosalía!
Zabavljate se?
To je puno petarda.
Šuti i namjesti fitilj.
Zašto uvijek ja?
Zašto si uvijek papak?
Možda jesam vođa, ali to ne znači da moram raditi sve.
-Tko kaže da si ti vođa? -Ja.
Dajte sve od sebe!
Brzo! Upali!
Bježite!
-Bježi! -Idemo!
Brzo!
-Idemo. -Evo ga.
Ćorak?
-Oprosti! -Pazi kuda hodaš.
Oprosti!
Požalit ćeš to!
Hej! Pusti ga.
Magda, danas si lijepa.
Odrasla si, posvuda.
Što je tebi?
-Što radiš? -Misliš da si faca? Dođi!
-Razbij ga. -Hipólito!
-To je to, stari! -Razbij mu lice!
-Bježimo! -Hajde!
-Kako si? -Hipólito, jesi dobro?
-Čovječe. -Ozlijeđen si?
Što je smiješno?
Jeste li vidjeli Ángela kako pleše?
Natjerao sam ga da pleše.
Opet sam se ukočio, Wagnere.
Bez brige.
Svi imamo supermoći.
Hipólito je hrabar.
Magda je jako pametna.
Ja sam magičar.
Samo moramo otkriti tvoju moć.
Ljudi, Tuka dolazi.
Što je, Tuka?
Moj stric Temastián nije došao kući. Nikad ne bi izostao s posla.
-Nađimo ga. -Dobro.
-Gdje je bio? -Ne znam.
Jodie.
Tuka!
Tvoj stric!
Striče.
Chupia.
Ne.
Striče!
Chupia.
Sirena?
Chupia. Morsko čudovište, ali ne s ovog svijeta.
Što je još rekao?
Među grebenima je čuo nešto čudno u vjetru.
Tad je vidio ženu koja je plutala na trbuhu.
Spustio se da bi je spasio,
ali ona ga je pogledala u oči.
Poljubila ga je i pokušala mu pojesti dušu, ali uspio ju je udariti veslom.
Ona je udarila o stijenu i prestala se micati.
Što ako je bila pijana strankinja?
Stric je imao čuperak njezine kose među prstima.
I sad se boji isploviti.
Čak je ostavio čamac ondje.
Ako stric više ne želi ribariti,
možda ja…
Dođi.
Jodie. Jesi li dobro?
Idemo.
Stići ću vas poslije.
-Hajde, Wagnere. -Sigurno?
Pozor, učenici 7. razreda. Sutra je zadnji dan da donesete potpisanu potvrdu.
Jebote, zgodne su!
Inače nećete moći sudjelovati u Božićnoj predstavi.
Vrati mi to!
-Hajde. -Pusti me!
Memo, vrati mi!
Apašu usrani!
Nisam Apaš. Yaqui sam!
Što je u tome? Igraš se lutkama?
Njegov ludi stric kaže da je vidio sirenu.
Pustite ga!
-Jodie. -Šupčino!
-Pustite ga! -Otkud mu sad muda?
Braniš ovog Apaša?
Ne miješaj se!
Gotov je.
Što je?
Ne govoriš španjolski?
Pusti ga!
Prestani.
Jebi se, gringo.
Jasno?
-Idi. -Inače?
Prestanite, svinje!
Pustite nas!
Stani, Ángelo. Dosta.
Ángelo, stani.
Koji je ovo vrag?
Jesi li dobro?
-Da. -Jesi li dobro, Jodie?
Sigurno?
Što je to? Daj mi to.
Daj.
Čini se da ne moramo razgovarati samo s ravnateljem i tvojim tatom,
nego i s policijom.
Ne.
Tata će morati doći po tebe u postaju.
Ubio bi Jodieja da nije došla gđica Dolores.
Probo te nožem?
Ne boli te?
Trebao si pozvati nas.
Fora je što si se usprotivio Tuki.
Je li gđica Dolores vidjela nož?
Izbacit će ga iz škole.
Policija ga je odvela.
Ubit će te ako se vrati.
Taj te lik stvarno mrzi.
Sve nas mrzi.
Ubit će nas.
Svih petero.
Tuka.
Siguran si da je tvoj stric rekao istinu?
Moj stric se ne zafrkava. Ne bi ostavio čamac.
Machia mu je sve.
Znate što? Potražimo tu sirenu.
Koji ti je?
Tuka, imaš li kosu sirene?
Da.
Nađemo li sirenu, ili što god to bilo,
bit ćemo slavni.
Pokazat ćemo tim kretenima.
-Jesi za? -Ne idem.
Nema šanse.
-Nema šanse. -Tuka. Ideš li ikad onamo sa stricem?
Da.
Tata me vodio na posao na slanu ravnicu. Neće biti lako. Spavali bismo u pustinji.
Zaboravit ćemo koliko si puta pobjegao kao cura.
Kao dečko, misliš? Ja sam cura, a ne bježim.
Idem ako izvučeš kartu jaču od desetke.
Ili ovdje čekaj Ángela.
Onda? Ideš?
Hajdemo.
-Idemo. -Idemo.
Dobro, idemo.
Što si rekao mami?
-Hej, mama. -Da?
Mogu li ostati kod Wagnera
i gledati filmove na LaserDiscu?
Možda i prespavati?
U Wagnerovoj kući?
Kod Tuke?
Zvijezde su ljepše kod Tukine kuće.
Mama, mogu li prespavati kod Hipólita?
Ne znam, Tuka.
Moraš se vratiti u nedjelju da nam pomogneš ribariti.
Tomás ide u mirovinu.
Šef kaže da možeš dobiti njegov posao.
-Ne želim biti kao ti! -A nego što princeza želi?
Reći ću ti što će biti ako ne prihvatiš posao.
Izgladnjet ćeš!
-Marisa, otvori, molim te. -Pusti me!
Kako možeš živjeti ne znajući što je sa Santosom?
Odlazim rano ujutro.
Idem na opasno mjesto s dečkima koje jedva da poznajem.
Učini nešto, Daniele!
Otvori.
Želim znati što mi je sa sinom!
NESTAO
Smiri se. Ne gubimo nadu.
17. LISTOPADA 1997.
Smislio sam priču za večeras.
Fora.
Zadnji put mjesec dana nisam spavao od toga.
Idemo.
Reći ću vam što sam ponio.
Novu kameru, walkman,
kompas,
čuturu i češalj.
Spremni?
REGIONALNA KNJIŽNICA MAHATMA GANDHI
María la Paz, Paz, Paz Tri koraka natrag, pras, pras, pras
U stranu
Drago mi je što si pošao.
Jer…
Oni su klinci.
Je li to Elena?
Idete u pustinju?
Rekli ste roditeljima?
-Da. -Aha.
-Da. -Naravno.
Tata će nas pokupiti. Radi u slanoj ravnici.
Zdravo.
Čuvajte se.
Jodie.
Pustinja je živa.
Ako joj ponudiš nešto do čega ti je stalo, dat će ti nešto zauzvrat.
María la Paz, Paz , Paz Tri koraka natrag, tras, tras, tras
Jedan, dva, tri.
Čekajte!
Čekaj!
Prvi dan potrage za sirenom.
PROSINAC 1999.
Kako ste?
Dalje ne idemo.
Izlazite, djeco.
Pet peza po glavi.
Hvala.
Znam gdje je ulaz. Proći ćemo slanom ravnicom. Ovuda.
Kroz ovo.
Zašto su na grobovima igračke?
Jer je ovo dječje groblje.
To je loš znak.
Hodat ćemo pet kilometara
i doći do cijevi koja vodi do mora.
Samo moramo pratiti cijev.
Nitko se neće izgubiti.
Nemojte mi reći da se bojite. Idemo?
Dobar dan.
Prošli bismo ovuda ako dopustite.
Hvala. Omogućite nam siguran prolazak.
Uspori!
Ne! Moje cipele!
Eto ti!
Hipólito, koliko još do mora?
Rekao si da moramo slijediti cijev.
Ali nema jebene cijevi!
Blizu smo.
Kako ta sirena izgleda?
Nije sirena. Chupia je.
To nije isto?
-Nije. -Popnimo se na kamion.
Imat ćemo bolji pogled.
Mora biti blizu.
Što radiš?
-Jedem. -Ne možeš još jesti.
Čeka nas dalek put.
Gledajte! Cijev!
Idemo!
Našli smo cijev!
Rekao sam vam!
Ako se proslavimo, puno ćemo zaraditi.
Što ćeš ti kupiti?
Mami ću platiti terapiju.
Priznaj, ne budi papak.
-Imaš lijep osmijeh. -Daj!
Ne mogu.
Kao da mi je sestra.
Ali nije!
Inače će te Hipólito večeras preduhitriti.
Nikad ne znaš.
Misliš da ona zna?
Slušaj, dragi Jodie.
Približi se.
Iz svemira vidiš dvije stvari.
Kineski zid i to koliko ti se sviđa Magda.
Žilava si.
Ali, ne, ne mislim da ona zna.
Nema šanse.
Čarolija.
Je li to koliba?
Skupimo vodu da vidimo koliko imamo.
Vidiš? Rekao sam ti.
Spremni za moju priču?
-Da. -Da.
Da, samo ti daj.
To je priča o ženi.
Radila je u francuskom hotelu.
Prije skoro 100 godina.
Jednoga dana
kći vlasnika hotela došla je onamo
jer joj je muž umro
odmah nakon što je rodila trojke.
Možda zato što je bila tako tužna
bebe nisu prestajale plakati.
Jednoga dana ta žena se srušila i zaspala.
I u tom trenutku
kroza zidove su počeli dopirati neki neobični zvukovi,
kao da škripe cijevi.
I neobična sjena polako se kretala hodnikom.
No nitko to nije shvatio.
Tišina je probudila majku.
I vidjela je da njezinih beba nema.
Posvuda ih je tražila, ali nije ih bilo.
Iako je i dalje čula prigušeni plač
koji je dolazio iz zidova.
Počeli su rušiti zidove,
sve dok nisu našli rupu
u kojoj je bila golema zmija,
koja je došla iz pustinje i ušuljala se u cijev.
Bila je duža od šest metara.
Očiju crnjih od jame bez dna.
Uzela je sjekiru i odsjekla joj glavu.
Rasporila joj je trbuh
i ondje našla svoje tri bebe,
koje su plakale dok ih je zmija probavljala.
Još se čuje plač beba kad puše vjetar.
Zmija!
Budalo!
Spavajmo. Moramo rano ustati.
Dođi, Jodie.
Dođi.
Tvoja je sudbina u tvojoj krvi.
Tebi je ovo kao drugi planet, neka pustolovna zemlja.
Ali meni je ovo možda sve što ću cijeli život vidjeti.
Kao moj tata.
Ako ovdje budem i kad odrastem,
ubit ću se.
Ti bar znaš odakle si došao.
I tko ti je tata.
U svemu ovom ovdje dobri su samo naše društvo i Magda.
Misliš da imam šanse s njom?
Da.
Mislim da i ti imaš.
Probudimo ih.
Santose.
Gdje si?
VLASNIŠTVO SANTOSA ANDRADEA
Dođi, Magda!
Daj malo vode.
Nema je puno.
Gdje je cijev?
Ne.
-Ne. -Cijev.
Nestala je.
-Nemoguće. -Ne.
Gdje je cijev?
Gdje je jebena cijev?
Ne.
Gdje je cijev?
Pojavit će se.
Nema šanse.
Trebala nas je odvesti do mora.
-Tata mi je rekao. -Nisi li išao s njim?
Znamo samo put natrag.
Nisam siguran da ćemo preživjeti.
Možda se poslije opet pojavi.
Moramo nastaviti u istom smjeru.
Ta cijev mora voditi do mora. Vidio sam to.
Doći ćemo do mora ako idemo na zapad.
Wagnere, imaš kompas?
Nećemo imati vode za povratak.
Ni hrane.
Gle, kit!
Djed mi je rekao da se su naši Yaqui preci
pretvorili u kitove da ih ne bi zarobili.
I da kitovi mogu putovati
između našeg svijeta i svijeta duhova.
Mogu nas voditi.
Više nemamo.
Ovuda.
Daj mi to!
Što radiš? Koji ti je vrag?
-Hej! -Pusti me.
Što ti je?
Vidi što si učinio! Budalo!
Hej! Hipólito!
Slijedi svoju sudbinu.
Cijelim putem ravnali smo se po jebenoj igrački!
Hej! Wagnere!
Zbog tebe smo se izgubili!
Ne sjećaš se?
-Hej! -Ubio si nas!
Pustinja je živa.
Ako joj ponudiš nešto do čega ti je stalo, dat će ti nešto zauzvrat.
Što je tebi?
Prestani!
-Zbog tebe smo se izgubili! -Dosta!
-Budalo. -Ti si kriv!
Hej, pusti ga!
Wagnere!
Ne diži se!
Mrzim te, Hipólito!
Jodie.
Jodie!
Jesi li dobro?
Što je ovo?
-Stani. -Tuka!
Tuka, daj rupčić!
Moramo slijediti galeba.
-Odvest će nas do mora. -Zašto bismo pratili glupoga galeba?
Galebovi love u moru.
Vjerujte mi.
Idemo.
Iscrpljen sam.
Moramo nastaviti.
To!
Da!
Magda!
Uspjeli smo, ljudi!
Napokon smo ga našli.
Ovo je El Gatillo, mjesto na kojemu more sve ispljune.
Machia je ovdje negdje.
Čamac mog strica!
Machia!
Da!
-Idemo. -Na Machiji.
Ovdje ima vode!
Je li pitka?
Upali ga.
Jedan, dva, tri.
Upadajte!
-Upadajte! -Brzo!
Idemo po sirenu.
To je zmijska špilja,
gdje je stric našao sirenu.
Čuvajte glavu.
Imamo sirenu!
Brzo.
Dodaj mi ruksak.
Hajde. Ne boj se.
Ne vidim sirenu.
A ti?
Veslo mog strica!
Sirena ga je zagrizla!
Ništa ne vidim.
Nađimo je.
Hej, Magda.
Pazi, Magda.
Magda.
Jodie.
Tuka?
Mora biti tu. Wagnere, gledaj tamo.
Ne idi preduboko.
Tuka, siguran si da je mrtva?
-Pazite na stijene. -Ništa ne vidim.
Evo plime.
Nema sirene, nema ničeg. Uzalud smo došli.
Možda nije umrla kad ju je stric udario.
Pa je otišla.
Nije umrla jer nije ni postojala, budalo.
Ne pravi se glup.
Moj stric ne laže!
To je bajka! Sirena ne postoji!
Što je onda ovo?
To je od neke njegove stare cure.
Ma kakva cura!
-Prestani! -Razbit ću te, Hipólito.
-Hej! -Prestani!
Pusti ga.
Ubit ću te!
Ne tucite se!
-Šuti! -Nije li kompas bio igračka?
Prestanite!
Zbog tebe smo se izgubili!
Ma začepi!
-Stani. Hipólito! -Jebeni klinac!
Zbog tebe nemamo hrane!
Prestanite!
Machia!
-Tuka! Ne! -Tuka!
Tuka, ne! Tuka!
-Tuka, stani! -Stani!
Tuka!
-Pusti ga, Tuka! -Machia!
-Utopit ćeš se! -Machia tone!
-Pusti! -Pustite me!
-Potonuo je. -Machia!
Stani, utopit ćeš se!
-Stani, Tuka. -Pusti to.
-Stani, Tuka. -Smiri se.
Mislite da sam se došao kriti od Ángela?
Ili jebene sirene?
Došao sam po čamac!
Bez njega ću vjerojatno morati prestati ići u školu i početi raditi!
Mislila sam da će se moji sjetiti da postojim ako se ovdje izgubim.
Cijelo sam se vrijeme držala glupe ideje da ću u pustinji naći svog brata!
Koga je briga postoji li sirena ili ne?
Trebali bismo biti mrtvi! Čudo je što nas je Jodie spasio.
Važno je samo to što smo živi, zajedno.
I to da smo obitelj.
Hej.
Pristanište?
Preko tog brda.
Hvala.
Brže je ako prođete ispod mosta.
Hvala.
Posljednji dan potrage za sirenom. Nisam mislio da ćemo preživjeti.
Ali vraćamo se.
PROSINAC 1999.
I morate mi biti zahvalni
jer smo upotrijebili moj kompas,
moju čuturicu,
moj walkman.
Nisam se mogao poslužiti češljem.
Drugi put ću.
Jodie!
Požuri se!
Požuri se, Jodie!
Požuri se, stari!
-Jodie! -Jodie!
Jodie!
ADUW ALLAH 1666
-Jodie! -Upomoć!
Wagnere, učini nešto!
-Pomozi mi da dignem! -Jodie!
Čuje li me itko?
PREMA MOTIVIMA STRIPA AMERIČKI ISUS
Prijevod titlova: Ivan Zorić