Îmi pare rău!
Îmi pare atât de rău!
Da.
Doamne!
POLIȚIA RUTIERĂ
Carnetul și talonul, doamnă.
Da, o clipă.
Așteaptă.
Poftim.
Suspectă cu copil mic, posibil înarmată.
Apropiați-vă cu grijă.
Șoferița suspectă e în fața mea.
Am recepționat.
Nu e suspecta.
Recepționat.
Puteți pleca, doamnă.
BUN-VENIT ÎN MEXIC!
Jodie, dragul meu, o să fie bine.
STATELE UNITE ALE AMERICII
ALES
ÎNCEPUTUL
Simți?
Îi simți gustul?
Mai ții minte cum era să ai 12 ani?
Jodie.
Îmi porți semnul.
Urmează sirena.
Vino!
Jodie.
Nu poți să bați?
Bine.
E totul în regulă?
Da. Am avut un coșmar.
Ce-ai visat?
Dacă nu te simți bine, nu mergem la pachanga.
Bine.
Te las în pace.
ADMINISTRARE LA PATRU ORE
EU SUNT PÂINEA VIEȚII.
Poftim.
- Pastilele tale. - Bine.
- Bună! - Bună!
Ceilalți sunt?
Hai să-i căutăm.
- Salutare! - M-ai speriat!
- Aveți bani de artificii? - Nu prea.
Știu. Elvis!
Haide, Magda.
- Ce codițe frumoase ai! - Haide, Hipólito.
- Nu am atât. - Numai bine!
- Ce faci? - Lorenzo!
Wagner!
Ce faci, Elvis?
Ați venit să mă jefuiți?
- Ce faci? - Cum merge treaba?
Ce puneți la cale?
Nimic. Noi suntem mereu cuminți.
Nu vă cred.
- Ai artificii? - Drept cine mă iei?
Sunt o doamnă.
Haide!
Jodie!
Mersi!
Știam că puneți ceva la cale.
- Nu! - De la Elvis?
Nu se poate. Pe bune?
Nu se poate!
Haide, Santa Rosalía!
Vă distrați?
Ce de artificii!
Taci și aprinde-le.
Mereu trebuie să le aprind eu!
De ce ești mereu așa fricos?
Oi fi eu șeful, dar de ce trebuie să fac eu tot?
- Cine te-a pus pe tine șef? - Eu.
Haideți, dați totul!
Haideți, dați-i foc!
Fugiți!
- Fugiți! - Haide!
Repede!
- Haide. - Așa.
Nu merge?
- Scuză-mă! - Cască ochii!
Scuză-mă!
Scuză-mă?
Lasă-l.
Magda, ce drăguță ești azi!
Ai crescut mult, peste tot.
Ce ai, scârbosule?
- Ce faci, fraiere? - Ce?
Hipólito!
- S-a împuțit treaba! - Sparge-i fața!
Ești mort! Haideți!
Hipólito, toate bune?
- Frate. - Ești rănit?
De ce râzi?
Ați văzut cum dansa Ángelo?
Ce i-am tras-o!
Iar am înghețat, Wagner.
Nu-ți face griji.
Toți avem superputeri.
Hipólito e curajos.
Magda e deșteaptă și eu mă pricep la magie.
Trebuie s-o descoperim pe a ta.
- Băieți! - Uitați-l pe Tuka.
Ce e, Tuka?
N-a venit unchiul Temastián.
El nu și-ar neglija treburile.
- Hai să-l căutăm. - Hai.
- Unde era? - Nu știu.
Jodie.
Tuka!
Unchiul tău.
Unchiule.
Chupia.
Nu!
Unchiule!
Chupia.
O sirenă?
Chupia. Un monstru marin, dar nu e din lumea asta.
Și ce a mai zis?
Pe stânci, vântul i-a șoptit ceva ciudat.
Apoi a văzut o femeie plutind pe burtă.
Și el a urcat pe stânci s-o poată scoate.
Iar ea l-a privit fix în ochi.
L-a sărutat și a încercat să-i înghită sufletul, dar a lovit-o cu vâsla.
S-a lovit de stânci și n-a mai mișcat.
Dacă era o străină beată?
Unchiul a rămas cu o șuviță de păr în mână.
Acum îi e frică de mare.
Și-a lăsat chiar barca acolo.
Dacă unchiul nu mai pescuiește,
poate trebuie…
Jodie, ai pățit ceva?
Hai să mergem.
Vă prind din urmă.
- Hai, Wagner. - Sigur?
Mesaj pentru elevii de clasa a VI-a.
Până mâine puteți preda hârtia semnată.
Ce frumoase sunt!
Altfel nu veți putea participa la piesa de Crăciun.
Dă-mi drumul!
Dă-mi-o înapoi, prostule!
- Haide, apașule. - Nu sunt apaș, sunt yaqui!
Hai să vedem ce are fraierul. Te joci cu păpușile?
Nebunul de unchiu-său zice că a văzut o sirenă.
Lăsați-l!
- Jodie! - Fraiere!
- Lăsați-l! - Ai tupeu?
Tu cine ești, târfa apașului?
Nu te băga!
A pus-o.
Ce e? Nu vorbești spaniolă?
- Lasă-l! - Termină, frate.
Să te fut, gringo!
Ai priceput?
- Termină. - Că ce?
Terminați, scârbelor! Lăsați-ne!
Lasă-l, Ángelo.
Încetează, Ángelo.
Ce naiba se întâmplă?
- Ai pățit ceva? - Te simți bine, Jodie?
Te simți bine?
Ce e ăsta? Dă-mi-l.
Dă-mi-l!
Nu va trebui să vorbim doar cu directorul și cu tatăl tău,
ci și cu poliția.
Nu.
Te va lua taică-tău de la secție.
Dacă nu venea dra Dolores, îl omora pe Jodie.
Te-a împuns cu cuțitul?
Și nu te doare?
Trebuia să ne strigi.
Drăguț că i-ai luat apărarea lui Tuka!
Dra Dolores a văzut cuțitul?
Îl exmatriculează.
A venit poliția.
Dacă vine, te omoară.
Nemernicul te urăște.
Ne urăște pe toți.
Ne omoară. Pe toți cinci.
Tuka.
Unchiu-tău sigur spune adevărul?
Nu umblă cu prostii. N-ar renunța la barcă.
Machia era viața lui.
Știți ceva? Hai să căutăm sirena.
Ce naiba?
- Tuka, ai părul sirenei? - Da.
Dacă găsim sirena, sau ce-o fi, o să fim celebri.
Le arătăm noi cretinilor ălora.
- Vă băgați? - Eu nu merg.
Nici de nebun.
- Nici vorbă. - Tuka.
- Ai fost vreodată cu unchiul tău? - Normal.
Tata mă ducea la muncă, la salină.
Nu e simplu, va trebui să înnoptăm singuri în deșert.
Pe tine te-am iertat că ai fugit de atâtea ori ca o fetiță.
Ca un băiețel, adică. Eu sunt fată și nu fug.
Dacă e o carte mai mare de zece, merg.
Și-l aștepți pe Ángelo?
Deci mergem?
Haide.
- Hai! - Haide!
Atunci să mergem.
Ce i-ai zis mamei?
- Mamă. - Da.
Pot să stau la Wagner,
să vedem filme pe LaserDisc?
Și poate să rămân acolo peste noapte?
La Wagner acasă?
La Tuka?
Se văd mai bine stelele de la Tuka de acasă.
Mamă, pot să dorm acasă la Hipólito?
Nu știu, Tuka.
Trebuie să fii înapoi până duminică, să ne ajuți la pescuit.
Tomás se pensionează.
I-am zis șefului să vii tu.
- Nu vreau să fiu ca tine! - Și ce vrei, prințeso?
Uite ce va fi dacă nu iei postul.
O să mori de foame.
- Marisa, deschide, te rog! - Dispari!
Nu știu cum poți trăi fără să știi ce a pățit Santos.
Mâine plec devreme.
Mă duc într-un loc periculos cu niște tipi necunoscuți.
Fă ceva, Daniel!
Deschide!
Eu vreau să știu ce a pățit fiul meu.
Liniștește-te, nu ne putem pierde încrederea.
M-am gândit ce vă povestesc diseară.
Ce tare!
Nu exagera. Ultima oară n-am dormit o lună.
Hai să mergem.
Hai să vă spun ce am adus.
Noul aparat foto, walkmanul,
o busolă,
un bidon de apă, un pieptăn.
Gata?
BIBLIOTECA PUBLICĂ REGIONALĂ
Mă bucur că ai venit, frate.
Fiindcă, uite…
Ăștia-s copii.
E Elena?
Ce faceți? În excursie în deșert?
Le-ați spus părinților, nu?
Da.
- Da. - Normal.
Ne ia tata. Lucrează la salină.
- Pa! - Pa!
Aveți grijă.
Jodie.
Deșertul e viu.
Dacă îi aduci o ofrandă, un lucru la care ții,
îți dă și el ceva.
Unu, doi, trei.
Stai!
Așteaptă!
Căutarea sirenei, prima zi.
Cum vă simțiți?
Până aici putem merge.
Coborâți, copii.
Cinci pesos de fiecare.
Mulțumesc!
Știu o intrare. Trecem prin salină.
Hai pe aici.
Intrăm pe aici.
De ce sunt jucării pe morminte?
E un cimitir de copii.
Ăsta nu poate fi semn bun.
Trebuie să mergem 5 km.
Până la o conductă, care duce la mare.
Dacă ne luăm după conductă, o să fie bine.
Nu se rătăcește nimeni.
Nu spuneți că vă e frică. Mergem?
Bună ziua!
Cu voia Ta, am vrea să trecem pe aici.
Mulțumesc! Ajută-ne să trecem cu bine.
Mai încet!
Nu! Pantofii mei!
Ia de-aici!
Hipólito, cât mai e până ajungem?
Parcă nu ne rătăceam dacă urmam conducta. Nu e nicio conductă.
Mai e puțin.
Cum arată sirena?
Nu e sirenă, e chupia.
Și care e diferența?
- E mare. - Ce-ar fi să urcăm în camion?
De acolo vedem mai bine, nu?
O fi pe aici.
Ce faci?
- Mănânc. - Nu poți să mănânci acum.
Mai e mult de mers.
Uitați conducta!
Am găsit conducta!
Vedeți? V-am zis.
Dacă ajungem celebri, o să facem o grămadă de bani.
Tu ce ai face cu banii?
Aș duce-o pe mama la psiholog.
Spune-i, nu fi fricos.
- V-ar sta bine. - Termină.
Nu pot.
Mi-e ca o soră.
Dar nu e.
Altfel, astă-seară ți-o ia Hipólito înainte.
Aici nu se știe.
Crezi că știe?
Bun, uite, Jodie.
Lasă-te mai jos.
Două lucruri se văd din spațiu.
Marele Zid Chinezesc și cât îți place Magda.
Ești o războinică.
Dar nu, nu cred că știe.
Nu știe.
Magie!
Acolo e coliba?
Hai să vedem câtă apă mai avem.
Vezi? Ți-am zis.
Gata, pot să vă povestesc?
- Da. - Da.
Hai să auzim.
E povestea unei femei.
Lucra la Hotel Francés.
Acum vreo sută de ani.
Odată…
a venit fiica proprietarului hotelului
pentru că soțul ei murise
chiar după ce ea făcuse tripleți.
Poate pentru că ea era tristă,
copiii plângeau întruna.
Într-o zi, femeia a căzut de epuizare și a adormit.
Atunci
s-au auzit zgomote ciudate din pereți.
Era de parcă scârțâiau țevile.
Și s-a văzut o umbră ciudată trecând pe hol.
Dar nimeni nu și-a dat seama.
Liniștea a trezit-o pe mamă.
A văzut că nu mai sunt copiii ei acolo.
A fugit să-i caute, dar nimic.
Dar încă le auzea plânsetele înăbușite
în pereți.
Au început să dărâme pereții
până când, într-o gaură,
au găsit un șarpe uriaș
care din deșert se strecurase în țevi.
Avea peste șase metri lungime.
Avea ochii negri ca o peșteră fără fund.
A luat un par și l-a lovit în cap.
I-au desfăcut gura
și acolo și-a găsit cei trei copii.
Încă plângeau, în timp ce-i mistuia șarpele.
Și încă se aude plânsul copiilor în adierea vântului.
Șarpele!
Idiotule!
Haideți, mâine ne sculăm devreme.
Vino, Jodie.
Vino.
Destinul e în sângele tău!
Pentru voi, e ca o altă planetă, plină de aventuri.
Pentru mine,
poate e tot ce voi vedea în viață.
La fel ca tata.
Dacă mai sunt aici când cresc,
jur că mă omor.
Măcar tu știi de unde te tragi.
Și cine e tatăl tău.
Singurele lucruri bune din viața mea sunteți voi și Magda.
Oare am vreo șansă la ea?
Da.
Eu cred că și tu.
Hai să-i trezim.
Santos.
Unde ești?
SANTOS ANDRADE
Vino, Magda.
Îmi dai niște apă?
Nu e multă.
Unde e conducta?
Nu!
Conducta.
A dispărut.
- Nu se poate. - Nu.
Unde e conducta?
Nu.
Unde?
Nu se poate!
Da de unde?
Ea trebuia să ne conducă la mare.
- Așa a zis tata. - Nu te duceai cu el?
Știm doar drumul de întoarcere.
Nu știu dacă mai scăpăm cu viață.
Sunt convins că apare iar.
Trebuie să mergem tot încolo.
Conducta duce sigur la mare.
Am văzut eu.
Dacă o ținem spre vest, ajungem la mare.
Wagner, ai busola?
N-o să avem apă la întoarcere.
Nici mâncare.
Uitați o balenă.
Bunicul mi-a zis că strămoșii yaqui
s-au transformat în balene ca să nu fie cuceriți.
Balenele pot călători
între lumea spiritelor și a noastră.
Ele ne pot îndruma.
Nu mai e apă.
Pe aici.
- Dă-mi-o! - Ce faci?
Dă-te!
Ce e cu tine?
- Prostule! - Hipólito!
Împlinește-ți destinul.
Am mers tot drumul după cum ne spune o jucărie nenorocită!
Wagner!
Nu-ți aduci aminte?
Ne-ai omorât!
Deșertul este viu.
Dacă îi dai un lucru la care ții, îți dă și el ceva.
Ce e cu voi?
Terminați!
- Ne-ai făcut să ne rătăcim. - Terminați!
Proștilor!
Dă-i drumul.
Wagner!
Stai acolo, fraiere!
Te urăsc, Hipólito.
Jodie.
Jodie!
Te simți bine?
Ce e asta?
Tuka!
Tuka, eșarfa.
Trebuie să urmăm pescărușul.
- Ne va duce la mare. - De ce să-l urmăm? E doar un pescăruș.
Ei vânează pe mare.
Mergeți pe mâna mea.
Haideți.
Nu mai rezist. Dar trebuie să-l urmăm.
Este!
Da!
Magda!
Am reușit, fraților!
Am găsit, în sfârșit.
Sunt dunele Gatillo, unde aduce marea totul.
Machia o fi acolo.
Barca unchiului meu!
Machia!
Este!
Machia!
E apă aici.
E bună?
Pornește-o.
Unu, doi, trei.
Haideți.
Urcați repede!
Acum mergem după sirenă.
Asta e peștera lui baakot,
unde a găsit unchiu-meu sirena.
Atenție la cap!
Am ajuns la sirenă!
Grăbiți-vă.
Dă-mi rucsacul.
Haide, fără frică.
Eu nu văd nicio sirenă.
O vedeți?
Vâsla unchiului!
Uite, a mușcat sirena din ea.
Eu nu văd nimic.
Hai s-o căutăm.
Magda.
Ai grijă.
Magda.
Jodie.
Tuka!
- E pe aici. - Wagner, caută acolo.
Nu intra atât de mult.
Sigur a murit?
- Atenție la pietre! - Nu văd nimic.
Vine fluxul.
Nici vorbă de sirenă. Am venit de pomană.
Poate n-a murit când a lovit-o unchiul. A plecat.
N-a murit pentru că n-a existat niciodată.
Să fim serioși.
Unchiul zice că a văzut-o. Așa e.
Astea-s prostii, Tuka. Nu e nicio sirenă.
Și asta ce e?
Sigur e de la o fostă iubită.
Iubită pe dracu'!
Îți arăt eu ție!
Terminați!
Dă-i drumul!
Te omor!
Terminați!
- Gura! - Busola ta nenorocită!
Terminați!
Tu ne-ai făcut să ne rătăcim la salină.
Cretinule!
- Hipólito! - Ce scârbă de copil!
Ne-ai lăsat fără mâncare.
Gata!
Machia!
- Tuka! - Tuka, nu!
Tuka! Nu!
- Stai! - Stai!
Tuka!
- Haide, Tuka! - Machia!
- Te îneci! - Se scufundă Machia!
- Las-o! - Dați-mi drumul!
- S-a dus, Tuka. - Machia!
Las-o. O să te îneci.
- Las-o. - Tuka!
- Las-o! - Liniștește-te!
Credeți că am venit de frica lui Ángelo?
Sau pentru sirenă?
Am venit după barcă.
Fără ea, probabil va trebui să mă las de școală și să muncesc.
Credeam că, dacă vin, își amintesc ai mei că exist.
Știți că tot drumul
am sperat să-mi găsesc fratele mergând prin deșert?
Ce dracu' contează dacă există sirena?
Ar trebui să fim morți, la naiba!
Dar ne-a salvat Jodie.
Contează că suntem împreună și că trăim.
Și suntem ca o familie.
Auzi?
- Unde e cheiul? - Dincolo de deal.
Mersi, frate!
- Pe sub pod e mai rapid. - Mersi!
Ultima zi pe urmele sirenei.
Nu credeam că vom reuși.
Dar ne întoarcem.
Trebuie să-mi mulțumiți.
Fiindcă eu am avut busolă,
bidon de apă,
walkman.
N-am putut folosi pieptănul.
Data viitoare.
Jodie!
Grăbește-te!
Grăbește-te, Jodie!
Hai, frate, mai iute!
- Jodie! - Jodie!
Jodie!
Wagner, fă ceva!
Ajutați-mă să ridic.
Mă aude cineva?
BAZAT PE AMERICAN JESUS
Subtitrarea: Mariana Piroteală