TÁBOR WEEHAWKEN
PŘED 15 LETY
Víš... jsem dobrý v lukostřelbě.
To by bylo užitečné, pokud bys měl stroj času,
který se rozbije zrovna ve středověku.
To je divné. Jsi vtipná.
- Jo, jsem divná. - Já taky.
Jo, jasně. Všichni tě milují a tvůj táta je slavný nebo tak něco.
Mí rodiče se rozvádějí, proto jsem musel jet na tábor.
- Brečíš? - Ne.
Ježíši.
Hele, na city moc nejsem.
Lidi spolu nemají být navždy.
- Opravdu si to myslíš? - Jo.
Můžu tě vyprstit?
- Ne. - Dobře.
PŘED 5 LETY
- Pojď, kotě! Mám tě! - Nepusť mě!
- Hej! Hej! - Patrice!
Bože! Říkala jsem ti, že tohle je pyžamová party.
Co to máš na sobě? Co je to?
Ty máš na sobě opravdu pyžamové tepláky?
Tohle je vysokoškolská party. Stačí být jen opilá a vypadat sexy.
Sleduj a uč se.
DĚVKA
Hej. Hej!
Jsem na káry!
Pij!
- Hej, znáš tu holku? - Tu sexy pionýrku?
Myslím, že ji znám.
Rozdal bych si to s pionýrkou. Ztracenou hladovou pionýrkou.
- Znám tě? - Čau, Adama Frankline z tábora Weehawken.
Jsem Emma Kurtzmanová. Chtěl jsi mě vyprstit.
Jo. Páni! Co tady... Chodíš sem? Proč...
- Co děláš na studentské party? - Chodím na lékařskou
a taky mám poblíž rodinu. Vyrůstala jsem v Ann Arboru.
Lékařská? Páni! To jsi chytřejší než já.
Jo, občas mě z toho bolí krk.
- Proč? - Protože mám velký mozek.
Souhlasím. Nefungovalo to. Kašli na to.
Líbíš se mi.
Cože? Proč? Vždyť mě ani neznáš.
Líbíš se mi.
Zítra mám takovou blbou událost. Chceš jít se mnou?
Jo, jasně. Půjdu s tebou.
- O co se jedná? - O takovou blbou událost.
Chtěl bych to zakončit něčím, co mi David říkal skoro každý den v laborce.
Citoval Einsteina.
„Existují pouze dvě cesty, jak žít svůj život.
Buď s vědomím, že nic není zázrak, nebo s vědomím, že všechno je zázrak.“
Pro Davida, nebyl nic větší zázrak než jeho rodina.
Jeho dcery Emma a Katie a jeho žena Sandra.
Mami, chtěla bych tě představit Adamovi.
Upřímnou soustrast.
A tohle je moje sestra Katie a její milenec Kevin.
Přítel. A taky můj nejlepší kamarád.
Tedy... děkuji. Nevěděla jsem, že s někým chodíš, Emmo.
Nechodím. Měla jsem s ním pouze jednorázovku, když mi bylo 14.
Byl to moc hezký pohřeb.
Je mi to líto.
Jsem ráda, že jsi zůstal.
Já taky.
- Zavolám ti nebo tak něco... - Adame, jsi zlatý.
Pokud budeš mít štěstí, už mě nikdy neuvidíš.
PŘED ROKEM
Ano.
Ahoj.
My jsme... Ano, určitě. Chodili jsme spolu na vysokou.
Máš dva teplé táty.
- Jo, jsem ten s dvěma teplými táty. - Jo!
Pomohli mi se stěhováním v druhém ročníku.
Jsou nejlepší. Miluju je. Ale já jsem totálně hetero.
- Takže tak. - Dobře.
- Jsi Patrice, že? - Ano.
Já jsem Eli. Jsem tu s... Adame!
Budu hned zpátky.
Hej, vyber nějaký popcorn.
- Dívej, Patrice. - Ahoj!
- Patrice! Ahoj! - Jak se máš?
- Zvláštní. - Páni!
Neviděl jsem tě ani nepamatuju.
- Máš se? - Jo.
Adame!
- Emmo. - Jsme v Peach Pitu nebo co?
- Jak v Beverly Hills 902 10. - Jasně, jsi totálně hetero.
- Co tady děláš? - Před týdnem jsem se přistěhovala.
Jsem na praxi ve Westwoodské fakultní nemocnici.
- Ahoj. - Vanesso, tohle je Emma.
- Emmo, to je Vanessa. - Ahoj, jak se daří?
Tohle je naše kamarádka Patrice.
- Ahoj, jak se daří? - Jak se co?
- Ahoj. - Ahoj.
- Ahoj, vypadáš hezky. - Ráda tě poznávám.
Pamatuješ si moji sestru Katie? Právě tu dokončuje školu.
Jo. Neviděl jsem vás dvě od...
- Jo, tátova pohřbu. - Jo, tátova pohřbu.
Smutné.
Dobře, asi bychom měly jít.
Jo, my taky. Ale víš co? Měli bychom někam zajít.
Jen... jenom... si na tebe vezmu číslo.
Jo, dej mi telefon. Dám ti ho tam.
Jo, tak to bude jednodušší.
Už opravdu musíme jít.
- Jo, měli bychom... - Určitě.
Tak jo, bylo fajn pokecat.
- Rád jsem vás viděl, lidi. - Jo.
- Mějte se. - Mějte se, dámy.
SOUČASNOST
A střih!
- Skvělé. - Super.
- Dobré! - Super.
Tak jo, lidi. Pojedeme to ještě jednou, jo? Za pět minut.
- Jasně. - Dobrá práce.
- Počkat, lidi...
- Hej, Benji! Dobrá scéna. - Pecka. Díky.
Vypadal jsi skvěle!
Sari.
- Říkal jsem, že máš hrát nedostupnou. - Ale já jsem strašně lehce dostupná.
Adame.
Chtěl ses mě na něco zeptat před pauzou.
- Co to bylo? - Já...
Počkat, do psí prdele. Co to bylo?
Já...
Chtěl jsi dneska skončit dříve, abys mohl jet za tátou.
- Což je v pohodě. - Díky.
Vyřiď tátovi, že jeho show je moje nejoblíbenější.
Měla jsem DVD, ztratila jsem ho, koupila ho znovu. Je to super!
„Můj ty Scotte!“
- Asi to slýcháš pořád. - Ani moc ne.
Jasně.
Chucku!
Ještě jednou tě chytím, jak si fotíš péro,
a ten telefon ti vezmu.
Zdravím, jak vám můžu pomoct?
- Ahoj Philippe, tady Adam. - Ahoj. Pojď dál.
- Ahoj tati. - Ahoj.
Dívej na to. To je vinyasa jóga a vojenský výcvik.
- Kombinuju je. - Páni, působivé.
Asi udělám video. Síla vinyasy.
Skoro vidím, kam až tvoje svaly jdou.
Velmi vtipné. Udeř mě.
Ne, neudeřím tě. Nechci ti ublížit.
Neublížíš mi. No tak. Udeř mě. Dej mi tu nejlepší ránu.
- No tak, rychle, než dostanu kýlu. - Ne.
Máš pravdu. Pojď, dáme si trávu.
MŮJ TY SCOTTE
Tohle je vážně dobrý matroš. Můj agent mi dal předpis na lékařskou marihuanu.
Je hezké vidět, že podporují tvou kariéru.
Jo. Tak jak jde show?
Zatím super.
No, je to o středoškolácích, co zpívají, tancují a blogují.
Alespoň píšeš, což je důležité.
Ne. Jsem asistent.
No, ale... alespoň viděli, co píšeš.
Ještě ne. Vlastně...
Chtěl bych znát tvůj názor na epizodu, co jsem napsal.
Je to jen ukázka.
To je můj kluk!
Určitě se na to podívám. A potom někomu zavolám.
Ne. Nikomu nevolej.
- Jen to přečti a řekni mi názor. - Dobře.
Takže...
Míváš sex?
Ano. Mívám sex.
Protože, jestli potřebuješ nějakou radu, můžu pomoct.
Po dvou nezdařených manželstvích to můžu říct, jak se líže číča.
- Někdo výjimečný? - Ne.
Ne od rozchodu s Vanessou.
Už je to rok. Na čase se pohnout z místa.
Teprve osm měsíců, tati.
O čem jsi to vůbec se mnou chtěl mluvit?
- Máš psa? Vážně, to je... - Frecklesi! Pojď sem!
Ještě jsi mu to neřekl?
Sakra!
Já...
Adame, chtěl jsem ti to říct. Zrovna jsem se chystal ti to říct.
- Jak dlouho? - No...
- Jak dlouho? - Ne tak dlouho.
Potřebovala někde bydlet, protože, však víš,
její domácí byl idiot.
Vánoce. Potkali jsme se na party. Začali jsme si povídat. Hlavně o tobě.
Vypadalo to tak měkce. Ale není.
- Bože! - To opravdu bolí. Sakra!
Šoustáš moji bývalku?
No jo, ale...
- Je strašně sexy. - Já vím, jak je sexy.
- To je milé. Díky, kluci. - Jdi do prdele!
Adame, chápu, že nejsem nejlepší táta.
Ale nejhorší, co v životě můžeš udělat, je říct ne lásce.
A já si opravdu myslím, že mě miluje.
Nechoď... Adame.
Hej, víš co nejlepší na mých teplých tátech?
Co?
Nikdy neojedou moje bývalky.
To je pravda.
Hej, slyšel jsem, že jste s tátou tunelovali stejnou horu.
- Wallaci! - Vybrala si tvého otce místo tebe.
To je jak vyměnit iPod za kazetu.
Musíš se pomstít. Rozdej si to s jednou z jeho bývalek.
Hej, myslíš si, že když je na vrcholu, tak křičí „Můj ty Scotte“?
Ne?
Můžeme mluvit o něčem jiném? Opravdu o čemkoliv jiném?
- Jo. - Samozřejmě. Jo.
„Můj ty Scotte!“
- To by stačilo. Jdu na věc. - Na co jdeš?
Zavolám každé holce, co mám v telefonu, dokud jedna nekývne na sex.
- Odvážné. Na to se napijeme. - Na zdraví.
Je to příšerný sebedestrukční plán a my tě 100procentně podporujeme.
Ahoj i tobě!
Jo, můžu dojet do Ohia.
Do Ohia? Ne, nemůžeš.
Vezmu si taxík.
Ne, to je v pohodě. Dojedu za tebou.
Jaká nemocnice?
Jen teď s někým opravdu potřebuju být.
Hej, říkal jsem si...
Nevíš o nějakém místě, kam bych mohl strčit svůj klacek?
Ne, jenom by stačilo, kdybychom se pomazlili nebo něco.
Cože? A kolik je tobě?
Tak jo.
V pohodě. Jsem v pohodě.
Jsem v pohodě.
V pohodě.
Nepamatuješ si, jak se jmenuju, že?
Nic se neděje. Jsem Shira a ty vypadáš, že potřebuješ kávu.
Ano. Káva zní skvěle.
Víš...
Víš, kde mám kalhoty?
Nevím. Můžou být kdekoliv. Tady máš kávu.
Díky.
Bavila ses včera večer?
Bavila jsem se normálně. Nic zvláštního to nebylo.
Hele, chci, abys věděla, že...
- si tě vážím. - Díky.
Obvykle bych si pamatoval jméno někoho s kým jsem měl...
Cože? Ach můj bože!
Ty sis myslel, že jsme měli sex? Ach bože, neměli.
Čau Adame. Nechal sis ponožky v mém pokoji.
- Vážně? - Vážně.
Jen tak náhodou, nenechal jsem si tam i kalhoty?
Ne. Když jsme se potkali, už jsi kalhoty neměl.
Přestaňte si z něho utahovat, lidi.
Patrice. Ahoj. Konečně známá tvář.
Jo, ahoj.
Co se včera večer stalo?
- Měli... Měli jsme včera sex? - Jo, měli. Moc jsem si to užila.
Netušila jsem, že moje tělo je schopné snést tolik bolesti.
A že se mi to bude líbit.
Jsi vzhůru.
Emmo.
- Ty tady žiješ? - Jo.
Cítíš se lépe?
Měl jsem včera tady s někým z vás sex?
Ne, neměl.
- Ne. Promiň. - Neměl.
Díky. Jo, to je... to je vtipné.
Pojďme si udělat srandu z nahatého chlapa s kocovinou.
Mám tvoje kalhoty v pokoji. Pokud je chceš, pojď se mnou.
Ano. Díky.
Nemusíš se stydět, protože jsme všichni doktoři.
Vidíme doslova stovky penisů za týden.
Já vidím tisíce.
Nedávno jsem vytáhla penis z lahve od energeťáku.
- Penisy nám tady nevadí. - Dobře.
- Jsme profesionálové. - Tak tedy...
Bylo mi potěšením.
Bravo.
- Pěkné. - Bravo!
Jo, jsem definitivně teplý.
Jak jsem se tady dostal?
Napsal jsi mi, že je to naléhavé, tak jsem ti poslala svou adresu.
A pak jsi přijel a asi sis myslel, že jsi doma,
protože sis začal sundávat oblečení.
- Bože. - Tady máš kalhoty.
Díky.
Takže...
- Jen jsem vytuhl na gauči? - Ne.
Ne, začal jsi dělat takovou věc. Vypadalo to...
jak tanec?
- Tanec? - Jo, něco jako...
- Kroužil jsem před tebou pérem? - Jo.
- Zatraceně. Omlouvám se. - Ne, bylo to... vzrušující.
Vypadalo to, jako bys u toho jásal.
Něco jako: „Sleduj moje péro!“
- A podívala ses? - Jo, podívala.
Bylo to pěkné. Máš moc pěkný penis.
- Pěkný? - Vypadá tak nějak bezstarostně.
- Jo? - Jo.
Ježíši! Nevím, kde začít. Můj táta...
- Můj táta chodí s mojí bývalkou. - To jsi mi včera pověděl.
Byl jsem u toho okouzlující?
Byl jsem okouzlující a vtipný, když jsem ti to říkal?
Jo, byl jsi...
nahatý a brečel jsi.
Jo. Jsem troska.
No tak.
Vše bude v pořádku.
Díky.
Opravdu.
Díky.
Asi bych se měla jít chystat. Nechci přijít pozdě.
Jo, to je... Nechceš přijít pozdě.
Ne, to by dopadlo špatně.
Kondom?
Kondom. Vezmi kondom.
- Kondomy, jasně. - Dobře.
Mám ho.
- Mám to. - Pohni.
Potřebuješ pomoct?
- Mám to. - Dobře.
Jdeme na to.
Máš na sobě...
- Jo. - Jenom ti je...
- Hej. - Jo.
- Máme sex. - Já vím.
Emmo, musíme být v nemocnici za deset minut.
Dobře.
Máš 45 sekund, abys dokončil práci, je ti to jasné?
- Už je téměř hotová. - Fajn.
Fajn.
- Našla jsem to! - Super.
Díky.
Takže, nikomu o tom nepovíme, ano?
- Jo. Jasně. - Je to tak jednodušší.
- Rozhodně. - Dobře.
- Emmo, je čas jít. - Už jdu.
- Připraven? - Je to...
- Ne. - Vypadá to, jako by něco proběhlo.
- Jdu pro účet. Vezmu to. - Díky.
Ahoj.
Volám jako reakci na tvou zprávu.
Chtěl jsem zjistit, jestli by ses nechtěla zase sejít.
Umírám hlady.
Zvláštní. Právě jsi zastavila u restaurace, ve které jím.
Ahoj.
- Ahoj, jsem Sam. - Pracujeme spolu v nemocnici.
Máme asi jen 15 minut na jídlo.
Zneužívá mě kvůli autu.
- Jsi doktor? - Ještě ne. Ale přej mi štěstí.
Báječné. To máš fakt báječné.
- Ahoj Eli. - Ahoj.
No, máme trochu naspěch, ale bylo dobré vás vidět.
- Těšilo mě. - Těšilo mě.
Dneska vypadáš skvěle.
Těšilo mě.
Ty sračko.
- Cože? - Jak „cože“? Něco mě zajímá.
Spal jsi s Emmou?
Ne.
Spal jsi s Emmou?
Ano.
- Nikomu jsem to neměl říkat. - Ano! Páni!
Zavolal jsem jí, ale nevzala to. Místo toho mi poslala zprávu.
- Dobře a co ti napsala? - „Ahoj“.
- Jenom „Ahoj“? - „Ahoj“.
- Nic víc? Jen tohle? - Nevím, co s tím?
- Nevím. - To není dobré.
Od toho dej ruce pryč, kámo. Je konec.
- Nemá zájem. - Zatraceně. Vážně?
- Ráda jsem vás viděla, kluci. - Zatím.
Opravdu si myslíš, že ho zneužívá jen kvůli autu?
Ne, Adame, nemyslím. Myslím si, že ji chce ojet v jeho Priusu.
Když někoho ojedeš v Priusu,
tak se potom nemusíš cítit provinile.
- Kvůli uhlíkové stopě. - Přesně.
- Nedávno se mnou mluvil Metzner. - Vážně? A co říkal?
Říkal něco jako: „Ne, děláte to špatně.“
Bylo to úžasné.
Emmo.
Co tady děláš?
Nezavolala jsi mi zpátky, tak jsem si řekl, že tě navštívím.
To je pro tebe.
GRATULUJI
„Gratuluji“? K čemu? K tomu, že jsem s tebou měla sex?
Jo. Odvedla jsi dobrou práci, tak jsem si říkal, že ti koupím balón.
- Pracuju. - Tak jo.
Proč jsi mi nezavolala zpátky?
- Tyhle věci mi moc nejdou? - Co? Povídání si?
Jo, povídání si. Komunikace. Vztahy a podobně. Je to prostě...
To je...
Pokud bychom spolu chodili, začala bych být divná a děsivá a taky...
moje hrdlo se začne svírat, stěny by se začnou třást.
Je to jako alergie na oříšky. Emocionální alergie na oříšky.
Taky s tebou nemůžu chodit. Nejsi tátův typ.
Emmo, vizita. Čau Adame.
- Čau. - Dívej, měla bych jít.
- Díky. Budeme kámoši, ne? - Jasně, kámoši.
S tím výškovým rozdílem?
Když vedle sebe stojíme, vypadá, jako by mě chtěl unést.
- Co? - Vždycky děláš to samé.
Vždycky najdeš něco zlého na komkoliv, kdo tě má rád.
A já chodím s chlapy, kteří mají skutečné problémy.
Chodím s chlapy, kteří mi kradou kreditku a pak po mě křičí,
že je to moje chyba, protože byla vytažená.
Ty vždycky najdeš perfektního chlapa a pak začneš s tím:
„Nikdy to nebude fungovat, je příliš šťastný“
Jak se vede, doktore Metznere?
Řekla jsem právě „jak se vede“ Stephenovi Metznerovi?
Byl to bolestivý pohled.
Podívej, vím, že bych měla chtít vztah.
Ale určitě bych skončila se zlomeným srdcem a hromadou jeho starých triček.
- Tohle je čistě logický pohled. - Co to děláš?
- Píšu mu. - Jasně, že mu píšeš.
Víš, neměl jsi ji dávat ten balónek.
Jsi snad ten starý chlápek ze Vzhůru do oblak?
Ty jsi mi řekl, ať ji ho dám.
Nemyslel jsem si, že to fakt uděláš. Je to hrozný nápad.
Poslouchej. Nikdo o tom neví,
- tak nikomu nic neříkej, ano? - Jasná věc.
- To je od Emmy. - Co píše?
- „Kde jsi?“ - Co jí odpovíš?
„Ahoj, jak se máš?“ a mrkajícího smajlíka.
Ne, Adame, je už po desáté hodině.
Když ti napíše „Kde jsi?“, je to, jako by říkala:
„Hej, chci mít s tebou sex,
ale nejprve chci vědět, jak moc jsi opilý.“
Čau.
Tys ojel Emmu a pak jí přinesl balónek?
- Cože? Tys mu to řekl? - Ne! Ano!
- Nesmíš už to říct nikomu. - Právě mu napsala „Kde jsi?“
Chce tvou kládu.
Adame, musíš jí odpovědět s razancí. Jdi na to z dominantní pozice.
Něco ve smyslu: „Chceš vědět, kde jsem? Podívej se do svých kalhotek.“
- Jo. - Jo!
- Tohle nepiš. - Tohle bych nikdy nenapsal.
Já bych víc děsivější, něco jako: „Baf! Tady letí můj pták.“
Vyspal ses s nějakou holkou a pak jí dal balónek?
Musel jsi to všem vykecat?
- Omlouvám se. - Tak cos jí odepsal?
„Ahoj.“
- Jo, to by mohlo fungovat. - Jo, není to zlé.
EMMA: U TEBE ZA 30?
Tolik zajímavých věcí se odehrálo.
- To teda. - Ta otočka... co to bylo?
Nevím, jen mě to napadlo, tak jsem to udělal.
- Dobré rozhodnutí. - Díky.
Možná bychom se neměli tulit.
Souhlasím. To úplně nefungovalo.
Měla bych jít.
- Už? - Jo.
- Nechtěla bys skočit na muffin nebo tak? - Nemůžu, musím do práce.
Dobře. Víš, nechci tě vyděsit, ale...
rád bych s tebou rád trávil čas i za denního světla.
To nepůjde. Nemám žádný volný čas.
Pracuju 80 hodin týdně a mám 36hodinové směny.
Potřebuju někoho, kdo bude ve dvě ráno v mojí posteli,
někoho, komu nemusím lhát nebo s ním snídat.
Nesnáším snídaně. A lhaní.
Taky nesnáším války.
Opravdu do toho chceš jít?
Jít do čeho?
Využívat jeden druhého k sexu, v jakoukoliv hodinu.
Nic víc.
- Jo, to bych zvládl. - To je dobře.
Tohle bude zábava.
- Víš, že to nikdy nebude fungovat. - Proč ne?
Protože se do mě jednoznačně zamiluješ.
Vážně? Tak to budeme dělat jen tak dlouho,
dokud se jeden z nás nezamiluje a pak přestaneme.
- No, já to nebudu. - Já taky ne.
Hodně štěstí s tím.
- Čau. - Čau.
Jsme kámoši s benefity.
Pouze kámoši, co spolu mají sex.
To není možné.
POHOTOVOST
Rozdám vám to tady, tak na hodinu.
Poslyš, neměli bychom to moc komplikovat.
Možná bychom si měli nastavit nějaká pevná pravidla.
Pevná pravidla zní dobře.
Dobře, tak můžeme začít tím, že se nebudeme hádat.
- Nebudeme si lhát. - To zní dobře.
Nebudeme žárlit, nebudeme se dívat významně jeden druhému do očí.
Nedávej si mě jako svůj pohotovostní kontakt. Nedorazím.
Není to v rozporu s Hippokratovou přísahou?
- Jo. - Jo?
- Nechala bych tě umřít. - Jo?
Budu zpátky tak... za hodinu.
- Užij si to. - Jdu si jen pro jogurt.
Bože, a já furt nic.
Bože. Vypadá, jako by šel přímo na mě.
Jo, ještě jedna věc. Neříkej o mém penisu, že je roztomilý.
Ani když je oblečený jako medvídek a mile se na tebe kouká.
Tak tvůj penis neoblékej. Nikdy.
Pokrývá tvoje pojišťovna i invazivní postupy?
Tak jo, tohle začíná být docela realistické.
Důvěřuj mi.
Nemůžu se soustředit na porno, když mám všude kolem sebe opravdový sex!
Ano, jsem připravená. Co to děláš?
Právě jsem ti poslala žádost o přátelství. Přijmeš ji nebo ne?
Určitě ji potvrdím. Vždyť se na sebe podívej. To je jasné.
Kdykoliv. Potřebuješ pomoct?
Nádherné!
ADAM: MÁ FAKT MALÉ RUCE
Ta rajčata jsou z Austrálie.
- Co to mělo znamenat? - Co?
- Žárlíš? - Na toho chlapa? Ale no tak.
I kdyby se mi líbil, tak to nic nemění na tom, co spolu děláme.
- Takže se ti líbí. - Adame, ty mě nevlastníš.
Jasně, že ne. Proč bych si to myslel.
Páni! Prius. Hezké.
- Trošku zženštilé, ale hezké. - Co máš ty?
Jen staré BMW řady 5. Stojí támhle.
Víš, já jsem za svoje auto zaplatil. Nedostal jsem ho od rodičů
- Jo, já taky za svoje zaplatil. - Jo?
Jsi chlap jak hora. Posiluješ?
- Vesluju. - Jakože na lodích?
- Byl jsem v týmu na Harvardu. - Páni, Harvard.
Co jsi byl? Kormimrdník?
- Nebo tomu říkají jinak? - Kormidelník.
Ne.
Hele, chápu to dobře, že spíš s Emmou?
Že co?
Že ty a Emma si to spolu občas rozdáte.
Je unavená, tak ti zavolá,
ty přijedeš a pak máte přibližně deset minut potěšení.
Myslíš, že to vydrží?
- Nevím, o čem mluvíš. - Ale víš. A zatím mi to nevadí.
Ale měl bys vědět, že s ní trávím každý den,
dělám na ni dojem,
zachraňuju lidem život.
Až si s tebou užije,
přiběhne rovnou za mnou, protože jsem dospělý
a mám opravdovou práci.
Já se o ni totiž dokážu postarat, víš?
Já jsem ten, koho si vezme, Adame.
Ty jsi jen ten, kdo ji párkrát ojel na záchodě pro vozíčkáře.
- Co to má být? - To jsou moje chodidla, Adame.
- Jsou úžasná. - Ne, tohle.
To je tvůj scénář. Tvůj táta mi řekl, ať ti ho dám.
Prý si to přečetl a dal ti tam poznámky.
Neříkám, že jsem si s Alvinem dali houbičky,
ale nejsem připravený říct, že jsem si je nedali.
Vím, že máš s tátou problémy a to je v poho, ale...
opravdu tě má rád a rozhodně má rád i mě.
Vyměňujeme si názory, poflakujeme se spolu a...
taky se občas sjedeme.
Hele, myslím, že by to chtělo větší nádech ghetta,
něco na styl crunku? Dokážeš to? Díky.
- Ahoj, hezká sestava. - Ahoj.
Vím, že ses opravdu snažil, ale nakonec to moc nefungovalo.
Můžu jen... Mohla byste... Napsal jsem jeden díl.
- Na vysoké jsem dost psal... - Dobře.
Tady tě zastavím.
- Tohle není tvoje práce. - Jistě.
Hele, já jsem jeden z těch podivínů, kteří umí číst,
tak pokud chceš, dej to mi na přečtení.
- Vážně? - Jo.
- Díky. - Bez problému. Megan mě poslouchá.
Občas.
Victorie! To myslíš vážně? Přímo vidím, jak tu kouříš.
Típni to! Nebudu se za tebou hnát.
Nebudu... Nebudu... Victorie! Stůj!
Emmo!
Je všechno v pořádku? Dostala jsem zprávu.
Emmo, mám skvělé zprávy.
Stalo se to včera po pikniku,
ale chtěla jsem ti to říct osobně.
- Ach můj bože! - Budu se vdávat.
Budu se vdávat!
- Budeš se vdávat. - Budu se vdávat!
Máma je strašně nadšená.
Včera večer z toho křičela a brečela.
Zítra přiletí s Kladivounem a pomůže mi vybrat šaty.
S kým? Kladivounem? Kdo to je?
- Zatraceně. - Katie, kdo je Kladivoun?
Mámin přítel. Neměla jsem ti to říkat. Zatraceně.
Má přátele? Kterému se říká Kladivoun?
- Co dělá? Je tulák? - Ne!
Proč mi to neřekla?
Víš, Emmo...
My s mámou nemáme rády samotu jak ty.
- Co to má znamenat? - Je to pravda.
Podívej, Katie.
Je ti 22. Myslíš, že jsi opravdu připravená
- vykašlat se na školu... - Miluju ho.
Čaj pro pipinky.
Díky. Moje sestra se bude vdávat.
- Ano, my víme. - Slyšeli jsme.
- Zmlkni, Emmo. - Vzala sis léky na uklidnění?
- Nech mě na pokoji. - Ty mě taky.
Miluju, když jsme všichni na stejné vlně.
Můžeme si užít pasivní agresivitu a hádat se.
Ty ani nejsi ženská.
Kdo to je?
- Haló? - Čau, tady Adam.
Děláš si srandu?
Jdi pryč.
Přinesl jsem dortíky.
Ahojte všichni.
Říkala jsem ti, ať nechodíš. Není tu teď bezpečno.
Najde se tam jeden červený samet?
Možná.
Tak jo, podívejme se, co tady máme.
Čokoládový sem. Hned.
Už chápu, co se děje. Vy jedete na stejné rudé vlně.
Tohle je velmi vzrušující.
Vaše děložní stěna se bude sloupávat následující tři až pět dní.
- Dobrý pamatovák. To ti poradil Google? - Možná.
Protože jste ženy. A já si myslím, že to je krásné.
Z mých kalhotek je místo činu.
A taky...
jsem ti donesl tohle.
Je to na uklidnění tvojí dělohy.
Je to mix.
- „Klidně tekoucí“, „Červené víno“ - „Krvavá neděle“?
Adame, tys mi udělal menstruační mix?
To je tak romantické.
Frank Sinatra?
To je klasika.
Dej tu sračku ode mě dál.
No tak, je to polévka. Má dobrý účinek na tvou dělohu.
Dej si, nebo nepřestanu zpívat.
Sakra.
Adame.
- Adame. - Co?
Usnuli jsme v objetí.
- Vážně? - Jo.
Usnuli jsme v objetí a ještě k tomu oblečení,
což je ještě tak desetkrát horší.
- Zatraceně. - Jo.
- Oblečení a přitulení. - To je zlé.
Je to moje chyba. Neměl jsme ti dělat polévku.
- Co budeme dělat? - Ohledně čeho?
Možná bychom... Možná bychom si měli dát pauzu.
Ne, nebudeme si dávat pauzu.
No, nejsem si tím jistá.
Jdi se vyspat s někým jiným.
- To myslíš vážně? - Jo.
Jdi do nejbližšího baru a rozdej si to s nějakou holkou.
- Děláš si srandu? - Ne.
- To je šílené. - Udělala jsi mi menstruační mix.
- Adame, tohle je naléhavé. - Prostě chceš, abych odešel?
- Jo. - Mám se vyspat s náhodnou ženskou?
- Jo, jdi. - S nějakou sexy ženskou?
Ano!
Já se taky vyspím s někým jiným.
Tak jo.
- Tohle nám prospěje. - Jo, bude to super.
- Super, dobrá práce. To se ti povedlo. - Měj se.
Už jsem ji neviděl dva týdny.
Řekla mi, ať si to rozdám s jinou.
- Co s tím mám dělat? - Podívej se na mě.
Ne, je mi to jasné, jen...
Podívej se na mě. Jak se tvářím?
No tak, Adame, žiješ sen každého chlapa.
Vždyť chce, aby sis to rozdal s jinou.
- Přesně. - Hele, za deset let
budeš mít sex se svou ženou.
V misionáři.
A jeden z vás u toho bude spát.
A ty si vzpomeneš na tento okamžik
a s brekem mi zavoláš.
A já se ti vysměju, Adame. Je mi to líto, ale udělám to.
Dostal jsi dar svobody.
Ani s ní nemusíš snídat.
Já vím. Já to chápu. Jenom...
Podívej se na mě.
Přijdeš s Adamem na vánoční večírek?
Ne. Začalo to být příliš osobní, tak jsme se rozhodli se nevídat,
dokud se nevyspíme s někým jiným.
Tak jo. Ano! Super. Dneska večer si užijeme.
Bude to jak ve filmu Bokovka, až na to, že ty jsi Paul Giamatti
- a já si zašukám. - Já nesmím?
Ne. Dnešní večer je o mně. Jasné? Cítím se žhavá a připravená.
Mám na sobě bikiny, protože ostatní prádlo mám špinavé.
Jasné? Jsme sexy. Cítíš se sexy?
Nikdo mě dneska nepozvracel.
Jsme běhny, Emmo! Ucourané běhny!
- Dobře. - Nezapomeň, jsme běhny!
Dobrý večer, pane.
Nechte to tak. Já to vezmu. Musím to udělat.
- Tys mi právě otevřel dveře? - Ano, otevřel.
To pro mě ještě nikdy nikdo neudělal. Udělej to znovu.
Dobře.
- Co ty na to? - Je to úžasné.
Mohu nabídnout rámě?
Víš, když musím někomu říct, že jim někdo milovaný umřel,
tak je to těžké, víš? Někdy se u toho směju.
Protože je to divné.
Moc pěkné.
- Ani nad tím nepřemýšlej. - Zajdu si s ním promluvit.
- Emmo, ne. - Udělám to.
Emmo, mysli na svou kariéru. Nedělej to.
- Doktore Metznere. - Ano?
Zdravím, jsem Emma Kurtzmanová.
Doufala jsem, že budu mít šanci si s vámi promluvit.
- Dá si ještě někdo něco k pití? - Patron!
Jak se máte, lidi?
- Joy, přidej se k nám. - Ahoj Joy.
- Jak je? - Musím pracovat, tak...
Ale no tak, poseď s námi na chvíli.
- Dobře. - Pojď sem. Vem si to.
- Jen se bavíme. - Díky.
Kašli na zákazníky.
Je fakt dobrá v imitacích.
- Napodob někoho. - Ano, předveď se.
Tak dobře, hádejte, kdo to je.
Tati!
- Tati! - Bože, to je roztomilé.
- Netuším. - No tak.
- Kde jsi? - Fakt nevím.
- Kde jsi, tati? - To je Nemo.
- Ano! - Jo.
- Nemo. - Úžasné!
Nevím, jak jsem to nemohl uhodnout. Jak jsi to věděl?
Protože jsem to viděl už tisíckrát. Proto.
- Udělej Drew Barrymoreovou. - Na to nejsem dostatečně opilá.
- No tak. - Nezvládneš Drew Barrymoreovou.
Ale zvládne.
Hezké svátky! Hrála jsem ve filmu Píseň pro nevěstu.
To je vše. Nic víc nemám.
- To byla parádní Drew Barrymoreová. - Díky!
Dokonce jsi při tom i vypadala jak ona.
Ach bože, Joy. Já tě tak miluju.
Vážně?
- Jo. - Liso,
i já tě miluju.
- Počkat. - Vážně jsem do tebe zamilovaná.
Počkat. Proč jsi mi to neřekla dřív?
- Neměla jsem na to odvahu. - Ach bože. To je úžasné.
- Bože, vypadáš nádherně. - Máš tak krásné oči.
Wallaci, myslíš, že bys nás mohl vyfotit?
Jo, Wallaci, tady máš foťák.
Bez problému.
Trošku víc se přitiskněte, dámy.
Tak jo. Všichni se usmějte.
Šťastné svátky!
Ahoj! Šťastné a veselé!
Můžu ti donést...
- Nechceš odtud vypadnout? - Ano. Jasně.
Dojdu si pro věci.
Poslouchej, nešukej ani s jednou z těch holek.
Nejsou... nejsou hezké. Nejsou to hezké holky.
Cože? Emmo? Jsi to ty?
Katie!
Jo, ahoj. Co děláš? Kde jsi?
Učím se na doktorský test.
Zítra dojdeš, že jo?
Vydrž.
Čau Adame.
Držím se tvého návodu velmi svědomitě.
- Dej to pryč! - S kým mluvíš?
Jsi tam? Nejsi, že?
Taxi!
- Vezmi mě k Adamovi domů. - Dobře, paní, kde to je?
Tam kde bydlí Adam.
- Dobře... - Prostě jeďte.
Dobře, už jedu.
Připravil jsem pro dámy koktejl.
To jsem imitoval Christophera Walkena.
Odložím je tady...
abychom se všichni mohli zapojit.
Dobře, tak...
Vedete si opravdu dobře.
Budu hned tady, pokud mě budete potřebovat.
Adame!
Adame Frankline!
Adame! Frankline!
Tak jo.
Hlavně nepřestávejte, dámy.
Co... Co to...
- Ahoj. - Máš...
Jo.
Co se děje?
- Tohle je Joy. - Ahoj, jsem Joy.
- Přeju ti to. - Adame?
A tohle je Lisa.
- Ty ses vážně překonal. - Díky.
Ne, nepotřebujeme ji. Řekni jí, ať odjede.
Ne. Vy odejděte.
Snažíš se nás zbavit?
Vypadáš jak dýně, čubko!
- Tohle je super. - Jdi mi z cesty!
To nic. Já to vyřeším.
Jen zachovejte klid.
Ale my nevypadáme ani trochu jako dýně.
Já vím. Asi si zapomněla vzít léky.
Víte co, možná bude bezpečnější, když si vezmete věci a půjdete.
Díky.
Dávejte ale bacha. Může být kdekoliv.
Je rychlá. Jak puma.
Jsi fakt cvok!
Cink, cink! Volají mi ze zelinářství. Chtějí zpátky svoje dýně.
- Nejsme dýně! - Jsme dámy!
Na to jste příliš oranžové.
Někdo zavolejte Charliemu Brownovi! Našli jsme obří dýně!
Pust mě!
Jsi šílená. Připadal jsem si jak Flavor Flav.
- Nemůžu uvěřit, že sis vybral zrovna je. - Žárlíš?
Tohle mi nedělej. Nemůžeš se mi takhle vytratit.
- Ale tys to chtěla. - Neměl jsi mě poslouchat.
Dobře, už nebudu.
- Ty sis přičichla k mým vlasům? - Ne.
- O čem jsi to se mnou chtěla mluvit? - Počkej tady.
Přímo tady?
Ach bože!
- Překvapení! - Všechno nejlepší!
Jak dny v roce ubíhají...
jeden z nich vnese tátovi slzy do očí.
Jsem tak rád, že jsem tvým tátou
Obzvlášť dnes a povím ti proč
Protože máš narozeniny, chlapečku
Máš narozeniny
Oslavenče
Všechno nejlepší!
Všechno nejlepší...
k narozeninám
A teď všichni!
Všechno nejlepší
k narozeninám!
Sfoukni svíčky! Adame, všechno nejlepší!
- Jsme na tebe pyšní. - Něco si přej.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ, ADAME
Lidi, za pět minut buďte připravení.
Ne, je to tutovka. Už jsem mu psal.
- Už je vše odpuštěno? - Ne, nic není odpuštěno.
Adame, myslíš si, že mi to taky nepřijde divné.
Vědět, že můj syn spal s mojí přítelkyní?
Ale přenesl jsem se přes to. A ty bys měl taky.
Promiňte! Můžu vás poprosit o autogram?
- Můžu taky, prosím? - Určitě.
Poslyš, rád bych tě dnes vzal na narozeninovou večeři.
Jen ty, já a Vanessa. Chceme s tebou o něčem mluvit.
O něčem?
- Jo. - Co?
No, o něčem důležitém.
- Prosím, nedělej mi to. - V 8.30 ve Steak Housu?
Buď tam. A vezmi s sebou kohokoliv chceš.
- Mějte se a díky. - Moc díky, že jste přišel.
Bylo nám ctí.
- „Můj ty Scotte!“ - Bravo!
Co to děláš, kurva?
Jsi v pořádku?
Co se stalo?
- Dej to sem! - Můj mobil!
Jdi do prdele, Chucku!
Jsi velmi talentovaný, ale jdi do prdele! Může někdo zavolat doktora, prosím?
Snažte se to používat co nejméně.
- Vynechejte na nějaký čas sport. - Doktore Metznere.
- Adame, co se stalo? - Ránou do zdi si vymkl zápěstí.
- Napsal jsi mi, že umíráš. - Vážně to bolelo.
Na noc jsem mu dal hydrocodone. Je to velmi účinný lék na bolest.
Bylo by dobré, kdyby vás doktorka Kurtzmanová odvezla domů
Tady je ještě předpis na něco protizánětlivého.
Nebojte. Jste v dobrých rukou.
- Vaše přítelkyně je výborná lékařka. - Ne!
- Ne, já nejsem jeho přítelkyně. - Ona není moje přítelkyně.
Omlouvám se. Měl vás uvedenou jako pohotovostní kontakt.
Moje chyba. Brzy se uzdravte.
Mimochodem, líbila se mi TV show vašeho táty.
„Můj ty Scotte!“ byl vážně zábavný.
Vyřídím mu to.
Táta mě pozval na večeři a bude tam i Vanessa.
- Musíš jít se mnou. - Ne, nemusím.
Pracuju už 14 hodin. A nechci potkat tvoje rodiče.
Víš ty co? Jenom mi pomoz.
Tohle jsou vážně silné prášky. Necítím vůbec nic.
Tohle jsi cítil?
Jo. Cítil.
Všechno nejlepší, Adame.
Jsem moc rád, že jste se k nám připojili.
Na zdraví. Za chvíli se vrátím pro objednávku.
Takže... jak se máš, chlapče?
Báječně, tati. Díky za optání.
- Jak dlouho už jste spolu? - Nejsme.
- Jsme kámoši s benefity. - Ano, přesně tak.
Kámoši na sex.
Můj ty Scotte!
Vím, že to může být pro tebe těžké, ale jen proto, že jsem tvá bývalka
neznamená, že mě nemůžeš brát jako svoji mámu.
- Páni. - Obzvláště proto,
že jsme s Alvinem přemýšleli o společném stvoření nového života.
Víš, byli jsme na Burning Manovi.
- Měli jsme na sobě kostýmy. - Jo, já byl převlečený za ptáka ohniváka.
- Za co jsi byla ty? - Já byla nahá.
Byli jsme na poušti
a on pohřbíval mé nahé tělo do písku.
Ano. Kloval jsem do ní svým zobákem.
A mě v tu chvíli napadlo...
Co kdyby všechna ta zrnka písku...
byla miminka?
- Tak jsme... - Tak jsme dostali tento úžasný nápad.
A byly bychom rádi, kdybys nám dal své požehnání, Adame.
Co si myslíš o tom, že bychom my dva měli dítě?
Opravdu mi do toho nic není.
Vždyť jsem jen někdo, kdo se občas vyspí s vaším synem.
- Ale... - To je pravda.
Ale opravdu neexistuje důvod, proč byste měli přivést dítě na tento svět,
protože se už sami chováte jak děti.
- To od tebe není hezké. - Jo.
Chtěla jsem tím říct, že ses úplně zcvokla.
Dát mi někdo vybrat mezi Adamem a jeho otcem,
vlastně mezi Adamem a kýmkoliv jiným,
vždycky bych si vybrala Adama.
- Chceš odtud vypadnout? - Jo.
Seru na to.
Mimochodem, mám s ním nejlepší sex v mém životě.
„Můj ty Scotte!“
Musím říct, že tohle je nejspíše ta nejlepší narozeninová večeře.
- Chtěla jsem, aby byla výjimečná. - Vážně? A kde je dort?
Ten přijde později, brouku.
- Poslouchej... - Co?
Díky za to, co jsi udělala v té restauraci.
Pojď se mnou na rande.
Mluví z tebe sedativa.
No tak, je to jen jedno rande. Prostě pojď.
Proč? Jen abych se mohla nalíčit a chovat se uhlazeně?
Přesně.
Vyzvednu tě a...
můžeme mluvit o našich oblíbených knížkách a televizních seriálech.
Všechno zaplatím a ty mě můžeš odměnit tím,
že mi ho vyhoníš přes kalhoty.
Opravdové rande.
- Opravdu to chceš? - Tenhle pátek.
- Tenhle pátek je Valentýn. - Já vím.
- Ne. - Ber, nebo nech být.
Očekávej srdíčka a možná taky kytku.
Jedno rande.
Tak dobře.
- Cože? - Půjdu s tebou na rande.
- Zdálo se mi, že jsem slyšel dobře. - Ale žádné květiny.
- Vypadáš úžasně. - Díky.
- Říkala jsi, že nechceš květiny. - To je chytré.
Jo, tohle mi docela jde.
Děkuji.
Mám za sebou opravdu těžký den, takže bych...
WESTWOODSKÁ FAKULTNÍ NEMOCNICE
Slibuju, že od teď to bude jen lepší.
- Vyrobila jsem ti přání k Valentýnu. - Cože?
Je dokonalé.
Můžeš mi ho přečíst? Nebude to divné?
„Způsobil jsi mi předčasnou ventrikulární kontrakci.“
- Předpokládám, že to je pozitivní. - Rozbušilo se mi z tebe srdce.
- Nedělej si ze mě srandu. - Páni.
- Jsi na dnešek připravená? - Ano.
Ráda tě vidím.
- Těšíš se? - Ano.
- Hlasitěji! - Ano!
- Strašně se těším!
- Tady je plán. - Tys nám vymyslel plán?
Jo, máme toho hodně před sebou. Musíme dohnat ztracený čas.
Google Mapy. Paráda.
Abych řekl pravdu, už jsem to hrál
a možná jsem v tom i dobrý.
- Je to tu pěkné. - To je.
- Ale bude tu i zábava. - Dobře.
Dámy první.
Dobře, ale moc ode mě nečekej.
Jemně a zlehka.
- Jo, přesně do díry. - Páni!
Tady to bude trošku komplikovanější.
Musíš se odrazit odtamtud. Je to celé o geometrii.
Jsme doktorka.
Tu díru vlastním!
Ano!
Jo!
Díky.
Já nedostanu vlastní mléčný koktejl?
Máme pouze jeden koktejl, ale dvě slámky.
Proto je to speciální.
Ale já jsem hladová.
Později budeme mít večeři. Nečetla jsi náš plán?
Vysaješ slámkou víc jak já. Máš větší pusu.
Máš sama velkou pusu.
Hej! Podvádíš.
Promiň.
Díky.
- Opravdu se mi líbíš. - Ty se mi taky líbíš.
Vlastně mám pocit, že...
se do tebe...
Můžeš mít zbytek.
Vyměňovat všechny ty žárovky musí být noční můra.
- Adame? - Chceš kabát?
- Vezmu si ho. - Je ti zima?
Takhle to dál nejde.
- Můžeš mě vzít zpátky do práce, prosím? - Ne.
Ne, takhle dohoda nezněla. Dohodli jsme se, že se budeme procházet
a budeme se dívat na blikající světýlka a pak...
Proč to musíš všechno komplikovat?
To lidi dělají, Emmo.
Kupují si květiny, chodí spolu do muzea a...
Znáš mě. Víš, že tyhle věci mě děsí.
Je to falešné.
Co je špatného na tom, co děláme? Funguje to. Nemusím se hádat, nemusíme...
Možná se chci hádat.
Ale já ne.
A co chceš dělat? Nikdy nic necítit?
- Jak toho docílíš? - Nevím. Něco vymyslím.
- Ty nejsi v pořádku. - Opravdu?
Nepotřebuju, aby ses o mě staral. To zvládnu sama.
V tom jsem dobrá.
Proč si nenajdeš nějakou jinou holku, která ti nezlomí srdce.
Protože tě miluju.
Je to úplně viditelné, že jsem do tebe blázen.
Jsi strašný slaboch.
- Nejsem slaboch. - Tak buď se mnou!
Dobře, ty se chceš prát. Takhle se chceš prát?
Nemůžeš se se mnou prát. Jsi mrňavá. Jsi jak ženská verze Ricka Moranise.
Bojuješ jak křeček.
Hej, vy dva!
Promiňte! Tohle se tady nesmí.
Dobře. Omlouvám se.
Slez ze mě!
Už tak dál nemůžu pokračovat.
Už se neuvidíme.
Já vím. To dává smysl.
Sbohem.
POHOTOVOST
- Ahoj, vše v pořádku? - Jo, je mi fajn. Díky.
- Chceš zajít na kávu? - Ne, díky.
- Jsi vážně dobrý kuchař. - Ani ne. Jen jsem vše smíchal dohromady.
- Sakra! - Čau Adame!
Adame! Ahoj!
Lucy.
Než se tu objevila tvoje kolegyně, tak jsme si užívali romantickou večeři.
Obvykle trávím Valentýn tím, že doháním práci,
ale tohle je fakt zábava.
Jak sis užil večer?
Neužil.
Nechceš jít ke mně do pokoje?
Ano, chci. Perfektní. Pardon, musím jít.
Víte co? Potřebuju ubrousek. Můžu si vzít tenhle?
Pardon. Jen v rychlosti. Díky. Máte to krásné.
Nemůžu se dočkat, až si s tebou promluvím.
Snad nevadí, že jsem si našla tvoji adresu v systému.
- Ne. - Dobře.
Páni! Máš parádní bydlení.
- Díky. - Je to útulné.
Nevěděl jsem, že... Omlouvám se za vše.
Cože? Ach bože. Ty se omlouváš? Zbláznil ses?
Já jsem ta, která by se měla omluvit. Přišla jsem bez pozvání.
Velmi neprofesionální. Ale přečetla jsem si tvůj scénář.
- A zamilovala jsem si ho. - Vážně?
Jo, upřímně jsem si nemyslela, že umíš psát,
hlavně proto, že jsi tak pohledný.
- Je to pro mě dost rozptylující. - Díky, že sis to přečetla.
Jasně.
Jakože, jsou to jen puberťáci, co zpívají o domácích úkolech.
To sice jo, ale po přečtení jsem si řekla:
„Bože, tohle mu musím říct osobně.“
Tak jsem skočila do auta a proto jsem tady.
Vím, že to zní šíleně, hlavně teď, když o tom mluvím,
tak to zní šíleně.
Není to šílené. Jsem vděčný, že sis to přečetla.
Ale vůbec ne. Poslala jsem to Megan a...
- Děláš si srandu? - Fakt.
- Uvidíme, co na to řekne. - Páni!
Byla by blázen, kdyby se jí to nelíbilo.
Zase na druhou stranu, ona jen funkční psychopat, takže, kdo ví?
Ale budeme točit extra epizodu těsně před pauzou.
A budeme najímat externistu, takže...
Mám pocit, že o tom příliš mluvím.
- Hele, chtěla bys... - Co?
Promiň. Co jsi chtěl říct?
Chtěla bys pokecat?
To je šílené. Přemýšlela jsem, co z tebe vypadne.
Ale pak jsi řekl tohle. Což jsem nečekala.
Tohle je židle.
Kurva pohodlné.
- Kleju příliš? - Kurva vůbec.
WESTWOODSKÁ FAKULTNÍ NEMOCNICE
O 6 TÝDNŮ POZDĚJI
Ahoj.
Můžu ti něco říct? A neber si to špatně,
protože ať se stane cokoliv, budu tvoje kamarádka.
Poslední dobrou mě deprimuje být v tvojí blízkosti
a je velká šance, že se ti začnu na chodbě vyhýbat.
Jen jsem ti to chtěla říct.
Nepřijedeme na zkušební hostinu,
ale určitě dorazíme na sobotní svatbu.
Co dneska večer děláš?
Adamova epizoda se bude natáčet, tak tam Eli chce jít.
- Já tam jít nemusím, pokud nechceš. - Ne, jdi. Užij si to.
Takže?
Nelam si s tím hlavu. Uvidíme se v sobotu.
- Je úžasný milenec. - Ach bože.
Proto mu říkají Kladivoun.
Víš, někdy mám o tebe starost.
- Proč? Protože nemám doprovod? - Ne. Vím, že zvládneš tančit sama
a že budeš v pořádku. Vždycky jsi v pořádku.
- Takže? - Nevím.
Když jsme přišli o tátu, nemohla jsem se dívat na to, jak trpíš,
a myslím, že tys to věděla.
A myslím, že sis vzala všechnu tíhu na sebe.
Ale teď ti chci říct, dovol si být slabá. Já to unesu.
Svět to unese.
Dobře.
Je tu moc krásně.
Přijď ke mně do baru. Je to skvělé místo.
Doveď i kamarádky. Postarám se o vás.
Tady je má vizitka. Jsem majitel
- Tak se určitě stav. - Určitě.
Čau. Dobrá práce.
- Jo, dobrá práce, chlape. - Vážně dobrá.
- Vážně se vám to líbilo? - Jo.
- Wallace brečel. - No a? Připomnělo mi to stužkovák.
Jedna holka mi ho vyhonila přímo na parketu na „Who Let The Dogs Out“.
Ahoj. Promiň. Takže, mám dobré a špatné zprávy.
Špatná zpráva je, že Megan je opitá pod obraz.
Dokonce si chtěla sundat tričko.
Dobrá zpráva je, že tě chce mít v týmu.
- Opravdu? - Ano.
- To je skvělé! - Jo, já vím.
- Díky moc! - Je z tebe scénárista.
Ach bože. Ona leze na stůj s občerstvením?
- Páni - Můj ty bože!
Proč se nesnažíš si to s ní rozdat?
Je vážně šíleně sexy, Adame. Vypadá jak sexy vědkyně.
Seber svoje koule, jdi za ní a jděte rovnou na věc.
Věříme v tebe, chlape. Tak se vzmuž!
- Vzmuž se! - Jdi na to! Vzmuž se!
Už s tím přestaň. Vždyť jsi během show brečel.
Líbilo se mi to.
Jasně.
- Bylo to vážně dobré. - Bylo to fajn.
Víte, musím... Omluvte mě.
Katie?
Družičky donesly trávu. Ach bože, jsem tak hladová.
Jsi v pořádku?
Je mi dobře. Však víš...
Bože, já prostě Kevina miluju.
Miluju Kevina tak strašně moc, víš?
- Vím, že ti to přijde hloupé. - Ne, nepřijde.
- Ne? - Ne.
- Nemůžu přestat na něho myslet. - Na koho? Adama?
Jo. Já vím, že je konec,
a já zas hledám něco nového. Jenom nikdo není tak...
- Vysoký? - Je tak moc vysoký.
- Moc vysoký. - A je tak moc...
- Šťastný? - Otravně šťastný celou dobu.
A má to...
Má nejlaskavější srdce.
- Zavolej mu. - Cože? Ne. Nemůžu mu jen tak zavolat.
- Jsem zhulená. Nehádej se. - Nechce, abych mu volala.
Jsem nevěsta. Musíš dělat, co řeknu.
- Nemluvili jsme spolu měsíce. - Co řeknu, platí.
- Posrala jsem to. - Je to můj den!
Hej, Adame!
Ach bože.
Jsi tak hustej. Věděl jsi to o sobě?
- Mamča potřebuje taxík. - Souhlasím.
- Sakra! Nechala jsem telefon v kanclu. - Já ho mám u sebe. Vydrž.
- Zavolej tam a já... - Jasně.
Co to děláš?
Chucku! Můžeš jít do prdele? Prosím?
- Ještě nechci jít. - Jasně.
Nechci jít domů.
Kdo to je?
„Nevolej jí“ ti volá. Chceš to vzít?
- Haló? - Ahoj.
Tady Emma. Kurtzmanová. Z tábora Weehawken.
Ano. O co jde?
Má sestra se bude zítra vdávat v Santa Barbaře.
Slyšela jsem, že dneska vysílají tvoji show.
Gratuluji.
Díky.
Vím, že to je nahodilé, ale...
Chybíš mi. Strašně moc.
Dobře.
Nevím, co ti na to mám říct.
Voláš mi, protože jsi na svatbě svojí sestry,
ona vypadá šťastně
a všichni okolo jsou taky šťastní, krom tebe.
Myslela jsem... Vlastně nevím, co jsem si myslela. Jen...
Jen jsem chtěla slyšet tvůj hlas.
- Já vím, že jsme se rozešli, ale... - Emmo.
My jsme se nerozešli. My jsme nikdy ani nezačali.
Musím jít. Jsem pořád v práci, takže...
Užij si svatbu a vyřiď sestře, že jí moc gratuluji.
Měj se.
Do prdele.
Musím...
- Jdi. - Hned.
- Ahoj. - Ahoj.
- Můžu? - Samozřejmě.
- Všechno v pořádku? - Jasně.
- Jo. - Jo.
- Ano. - Dobře.
- Tohle je úžasné. - Jo.
Díky za to.
- Za co? - Tohle je tvoje práce.
- Cože? Ne, to vůbec... - Bez tebe bych tady nebyl.
To...
To není pravda. Tohle vše je jen díky tobě.
Počkej! Jestli se včas nevrátíš na mou svatbu, tak tě zabiju.
Měj se. Jeď opatrně.
Ne, to jsi byl ty a já jsem byla dojatá
kvůli té písničce, samozřejmě.
- Kdy se Benji a Sari políbili... - Ti šli do toho naplno.
To mě zasáhlo. Myslíš, že by to šlo zremixovat?
Jak moc byla Megan opilá? Tahala mě za nohu.
O ní bych mohla vyprávět příběhy.
- Ne, opravdu se mě snažil stáhnout. - Jo, já vím.
Zvládnu to.
Zatracená ženská.
Ahoj. Tak jak to šlo? Našla jsi ho?
Jo. Byl s nějakou holkou. Která je jeho přítelkyně.
A já jsem byla schovaná ve křoví.
Zatraceně!
- Jsi tam ještě? - Ano.
Tak jo, nasedni do auta a odjeď odtamtud. Kolik máš u sebe peněz?
Asi tak deset babek.
Dobře. Balení 50 koblih stojí 5,79.
Budeš potřebovat dvě balení.
Ztratila jsem ho.
- Moc mě to mrzí. - Jo.
- Mám tě ráda. - Já vím.
Když mi bylo tak 11, chodila jsem na sezení,
protože jsme si neodkázala přestat kousat vlasy,
a tři měsíce na to můj terapeut umřel.
To bylo trošku zneklidňující.
No, a proto nesnáším letadla.
- Díky. To by bylo k té historce. - Na zdraví.
Díky.
- Omlouvám se. - Ne.
- To jsem úplně zpackala. - Nic se neděje.
- Počkej, já... - V pohodě.
Můžeme... Zvládnu to i líp.
- Zkusíme to znovu? - Jasně. Druhý pokus.
- Tak si... Proč si k tomu... - Dobře.
Proboha, to se vážně děje. Opravdu se to děje.
Ach bože, ty se mě dotýkáš.
Možná nemusíme mluvit úplně o všem.
Dobře. Jasně. Fajn.
Počkej. Jsi si jistý, že to chceš?
Ano. Určitě.
Můžeme si o tom jen promluvit, pokud chceš...
- Raději ne. - Dobře.
Počkej. Mám si sundat tričko,
nebo to uděláš sám?
- Sundám ho sám. - Víš co? Sundám si ho.
Dobře.
Jsem ráda, že mám dobrou podprdu.
To je tvůj telefon? Nechceš to...
Ignoruj ho.
Klidně to zvedni.
Ne, to je dobré.
- Je to ta „Nevolej jí“? - Ne. Nevím.
Vydrž. Jenom to...
- Dobře. - Jenom to utnu.
Jo, jasně... To bude nejjednodušší.
- Promiň. - Jasně.
Vanesso?
- Už jsem na cestě. - Cože jsi?
Jde o tátu. Je to naléhavé. Je v nemocnici.
Ach bože. Dobře. Mám jet s tebou nebo...
- Ne, to je dobré. - Dobře.
- Můžu ti zavolat později? - Jasně. Vezmu si taxík.
Domů trefím. Jdi.
SHIRA ZAVOLEJ MI!
POHOTOVOST
- Čau. Kde je? Co se stalo? - Tak jo.
Hlavně zachovej klid, ano?
Tvůj táta se předávkoval sirupem proti kašli.
- Cože? - Fialový mok.
Fialový mok?
Je to kombinace Seven-Upu, sirupu proti kašli a bonbónu.
Proč by to dělal, Vanesso?
Protože zbožňuje Lil Wayna! Nevíš vše o svém otci.
Proč ho nutíš poslouchat Lil Wayna?
- Máš se o něj starat. - To já nezvládnu.
Víš, netušila jsem, že to bude tak...
Nechci mít děti. Já se chci jen bavit.
- Je tak starý. - Ano, stárne.
A ty se s tím budeš muset vyrovnat.
Adame, staří lidé mě děsí.
Pojďme za ním, ano?
Ne, já nemůžu. Adame, já nemůžu. Musím jít.
Moje kamarádka pořádá party. A už tak jdu pozdě.
Můžeš si vzít Frecklese?
Nepřeber si to špatně, ale jsi fakt příšerný člověk.
Vezmi Frecklese.
Ahoj tati.
Ahoj chlapče.
- S tím mokem jsem to přehnal. - Jo, slyšel jsem.
Kdyby se někdo ptal, tak tohle je hlídací pes.
- Kde je... - Šla domů.
Jasně.
Lil Wayne se mi vážně nelíbí. Nerozumím tomu, co říká.
Víš, koho bych tu teď chtěl?
Tvou mámu.
No, tu jsi opustil, takže...
Proč?
Pokud jsi ženatý a šňupeš...
snaž se držet dál od žen, co tě chtějí ojet.
I od těch ošklivých.
Když šňupeš, jsi jak slepý, Adame.
- Jsi kretén. - Ale ty nejsi.
Máš dobré srdce, Adame. Snaž se udržet si ho.
Kde je ta holka Emma? Pořád jste spolu?
- Nikdy jsme spolu ani nebyli. - A jo vlastně. Kamarádi...
na sex? Nevím. Jsem příliš starý. Nevím, jak tomu říkáte.
Líbila se ti.
Přivádí mě k šílenství.
Hele.
Je mi 58 let. Byl jsem třikrát ženatý.
- Dvakrát. - Dobře.
Mám šest fotek svého ptáka v telefonu, dvě fotky něčího cizího
a pořád jsem sjetý z toho sirupu,
takže mě teď ber trochu s odstupem, ale...
my si nevybereme, do koho se zamilujeme.
A taky se to nikdy nestává podle knížek.
Asi toho psa budu muset zabít. Jen ještě nevím jak.
Prospi se, tati.
Zavolám ti ráno.
On mi ráno zavolá.
Není to skvělé?
Nudím tě?
Tak dobře.
POHOTOVOST
Adame!
Nemůžeš mi jen tak z čista jasna zavolat a říct mi, že ti chybím.
Nechci mít tenhle rozhovor po telefonu.
Nemůžeš mi napsat ani zprávu, ani e-mail,
ani mi napsat vzkaz na zeď.
Pokud ti opravdu chybím, tak se musíš vzchopit,
nasednout do auta a přijet za mnou.
Jsem tady.
Jak jsi... Jak jsi to věděla?
Shira mi napsala, co se stalo tvému tátovi. Tak jsem dojela.
Máš tady...
Jak je tátovi?
- Je v pořádku. - To je dobře.
- Vím, že ti nemůžu jen tak zavolat. - Ne. To nemůžeš.
Já vím. Ranila jsem tě. Za to se omlouvám.
Nevím, proč jsem ztrácela čas předstíráním, že mi na tobě nezáleží.
Asi jsem nechtěla zažít tento pocit.
Bolí to.
Ale miluju tě. Jsem do tebe zamilovaná až po uši
a je mi jedno, jestli už je pozdě, ale stejně ti to musím říct.
- Můžeš prosím něco říct? - Počkej.
Měla bys vědět, že...
jestli se přiblížíš ještě o kousek,
už tě nikdy nepustím.
- Miluju tě. - To je dobře.
Chceš jít se mnou na takovou blbou událost?
Myslíš na svatbu tvé sestry?
Kolik máme času, než tam musíme být?
Pár hodin.
- Co chceš dělat? - Něco šíleného.
Páni! Už vím, proč se mnou nechceš snídat
Cože?
Jíš jak malý dinosaurus. Ani to nekoušeš.
- Myslíš, že si na to zvykneš? - Myslím si, že jo.
Paráda. Doufala jsem, že bychom tohle mohli dělat častěji.
Vážně? Víš, přemýšlel jsem...
Měli bychom vymyslet nová pravidla.
Rád bych ti říkal „zlato“ a „kotě“.
- „Kotě“ se mi nelíbí. - Ne?
- Tulení? - Ano.
- Budu tě držet za ruku. - Páni! Ty ses ale rozjela.
Taky bych ráda čůrala s dveřmi dokořán.
Raději ne.
Ale já to budu dělat skoro pořád. Začne to být divné.
- Chvála bohu, jsme tu akorát na čas. - Ano.
Co teď?
- Adam by tady měl být každou chvíli. - To je dobře. Umírám hlady.
Ty jsi mu o nás řekl, že?
- Ne, zatím... - Cože?
Zatím ne.
Řekl jsem si, že počkám, než dojde.
- A to je dobrý nápad? - Jo, bude v pohodě.
Na Burning Mana?
- Užili jsme si to, že? - Velmi.
Tati!
Eli!
- Ahoj, to ona! To je Patrice! - Ahoj, ráda vás opět vidím.
- Už teď tě milujeme! - Pojď sem, rodinné objetí!
Shiro, mám pocit, že jsem ještě neprozkoumal některá svá zákoutí.
A myslím, že bych chtěl vídat i jiné lidi.
Myslela jsem... Tohle je trapné, ale já se vídám s jinými lidmi, Same.
- Vážně? - Jo, se spoustou jiných lidí.
- S kolika? - Nevím, se spoustou.
Na dva si vzpomenu z hlavy, ale jinak...
- Pamatuješ, jak jsem jela do Caba? - Ano.
- Na tom výletě jsem byla moc zlobivá. - Děláš i ze mě srandu?
Vedeš si skvěle! Nepřestávej tlačit.
Bože! Mám tu ledovou tříšť, zlato. Tady máš.
Nenávidím tě, ty pitomče zasraný! Vypadni!
- Sám si sežer tu tříšť! - Opravdu tě miluju.
No tak pojď. Neboj se.