www.subtitrari-noi.ro
Traducerea: Shadow & Avocatul31 Subtitrări-noi Team
Aceasta e povestea familiei mele.
Eu, cei trei minunați copii, și soțul meu.
Iată și minunata noastră fermă.
A fost în familia soțului meu de generații întregi.
Lucrul trist e că soțul meu e plecat, luptând în război,
așa că am rămas singuri.
Cu toții ne facem griji pentru el, desigur,
însă, una peste alta, fac față situației.
Foarte bine.
Foarte, foarte bine.
Nu vă bateți în cea mai bună cameră!
Asta sunt eu, "făcând față".
Bomboană cu lămâie.
Câtă răutate din partea ta.
Și ei fac față...
Dați-vă jos de pe mobilă! Vincent, jos, jos, jos!
- Ei au început. - Dați-vă jos de pe mobilă!
Cu toții facem față. Ne descurcăm.
- Tu ești pe mobilă! - Tu ești pe mobilă!
Suntem bine.
Și nu mai țipați!
Nu noi țipam. Tu țipai.
Ar trebui să facem curățenie la fermă
înainte de venirea verilor de mâine.
În schimb, tot ce faceți e să vă luptați tot timpul,
pe când eu mi-aș dori să vă văd având grijă unul de celălalt.
Imaginați-vă cât ați fi de triști dacă o să fiți luați de acasă
pentru că bombele vor cădea peste casa voastră.
- Nu împărțim gemul cu ei. - Poftim?
Nu împărțim gemul tatei cu verii noștri.
Bineînțeles. E pentru tata când se va întoarce acasă.
Vorbeam despre cameră și jucăriile voastre.
Oare de ce nu-mi răspunde la scrisoare?
Nu vorbim despre tata, puiule.
Însă de ce nu răspunde? Ultima a fost cu ani în urmă.
Nu, puiule.
Privește.
În urmă cu trei luni, doar atât.
Vezi?
Tata e în armată. E mutat mereu, atâta tot.
Nu trebuie să-ți faci griji, bine?
Trebuie să plec,
însă trebuie să faceți curățenie la fermă pentru verii voștri.
Cum sunt ei, de fapt, verii?
Sunt copii de oraș, și îmi imaginez că sunt destul de sofisticați.
Și sunt sigură
că sunt bine crescuți.
Blenkinsop, din nou vomită.
Oprește mașina. A vomat peste pantofii mei!
E în regulă, Blenklnsop. Am terminat.
Unde sunt bezelele mele?
Conașule Cyril, crezi că acele bezele sunt o idee bună,
având în vedere recenta ta "evacuare"?
Bezelele sunt mereu cea mai bună idee, dacă vrei să știi.
Bestie!
Mi-ai stricat noii mei pantofii Fontarelli din piele,
și pe cei roz i-am lăsat acasă.
Bestie!
Privește.
Ce drăguț. Acela e locul?
Nu.
Vincent, treburile, acum.
Dar purcelușii sunt vânduți mâine,
și ai spus că-i pot scărpina înainte să fie vânduți.
Tata m-a lăsat pe mine să conduc și ce spun eu e lege. Așa că, dă-te jos.
Dar tata a construit Scărpinătorul pentru ei.
- Am spus să te dai jos! - Mă dau jos. Mă dau jos.
Și gata cu scărpinatul. M duc să verific orzul.
Bună.
- Ce mai face splendida mea cumnată? - Nu.
Ți-ai luat haina pe dos. Ai nevoie de ciorapi de nailon cu fusta aia.
- Nu. - Nu? Nu, ce?
Știi foarte bine. "Nu, ce?" Nu e de vânzare.
Isabel, uită-te la mine. Uită-te la mine.
- Cine sunt eu? Cine sunt eu? - Ești cumnatul meu.
Suntem neamuri, Iz, asta voiam să spun, și de aceea poți avea încredere în mine.
Bine, Phil. Ce vrei să spui?
Iz, trebuie să vindem ferma, acum.
Nu ai bani nici măcar pentru rata de mâine de la tractor,
și dacă nu avem tractor, nu avem recoltă.
Iar dacă nu avem recoltă, ferma va eșua.
Am spus nu.
Și de fapt, Norman a găsit o cale să facem rost de bani
așa că voi plăti rata la tractor.
- Nu mai spune? Și ce idee a avut? - Mă grăbesc, Phil.
Isabel, nu am cuvinte să-ți spun cât de mult îmi trebuie banii.
Sunt un simplu om, însă ferma e pe jumătate...
Jumătate a lui Rory și jumătate a ta. Da, da, știu.
Știu, pentru că-mi spui asta de fiecare dată când mă vezi
Însă nu o poți vinde fără permisiunea mea,
și nu ai permisiunea mea!
- Dar Izzy, am contractul chiar aici. - La revedere, Phil.
Sunt aici. Sunt aici. Dnă Docherty, nu începeți fără mine.
Dnă Docherty?
Bună.
Aici erați. Am fost atât de îngrijorată.
Îți faci prea multe griji și nu ajută la nimic.
Doar că ați fost puțin cam uitucă, atâta tot.
Deci, dvs... Dvs aveți grijă de magazin.
Eu o să mă ocup de livrări.
Mă descurcam de minune.
Nu ai început să despachetezi, nu?
Să despachetez? Unde?
Bine.
Doar am mutat făina.
S-a cam încețoșat.
Îmi dai paleta?
Bună dimineața, dle Green. Nu am avut plăcerea să ne cunoaștem.
Eu sunt dra Topsey și ea e colega mea, dra Turvey.
Încântată.
Ghicești cine ne-a trimis?
A trimis două doamne încântătoare ca voi? Moș Crăciun?
Flirtezi cu noi, Phil?
Pot să-ți spun Phil, nu?
Poți să-mi spui cum vrei, scumpo.
Nu fii așa obraznic.
Dnei Biggies nu o să-i placă.
Dna Big spune că-i ești datoare.
Ai acumulat o datorie măricică într-unul din cazinourile ei.
Vezi ce ai pus la bătaie, Phil?
"Îți sunt dator o fermă."
- Unde e ferma ta, Phil? - Îmi plac fermele.
Am venit să o luăm.
Respect lucrul acesta, doamnelor, și da, o veți primi. O veți primi.
Iar dna Biggies nu are motive de îngrijorare.
O să îndrept lucrurile. Le îndrept chiar acum.
Vă rog, nu-mi faceți rău.
Nu vrem să-ți facem rău, Phil.
Ideea e, dna Big ne-a spus să ne întoarcem cu unul din cele două lucruri,
actele de la ferma ta...
Sau rinichii tăi.
Încă nu s-au copt, băiete?
Unchiule Phil, de unde ai apărut?
Sunt doar în drum spre casă.
Cred că se vor coace în câteva zile.
Trebuie să fii tare mândru.
Mama ta mi-a spus de ideea ta de a plătit tractorul.
Cum de ți-a trecut așa ceva prin cap?
Ei bine, l-am văzut pe fermierul Macreadie la magazin,
și a spus că vrea să cumpere niște Gloucestershire Old Spots.
Poftim?
- Porci. - Știam.
Așa că, atunci când i-am oferit purcelușii noștri, a fost de acord.
Bună mișcare.
Foarte bună.
Haide.
Pe aici. Așa.
Pe aici...
Haide, Phil, gândește.
Gândește, gândește, gândește...
Purceluși.
Trebuie să mă scap de purceluși. Trebuie să mă scap de purceluși.
Fără purceluși, nu le mai trebuie tractor. Atunci va trebui să vândă ferma.
Privește.
Cor! Privește.
E cumva o mașină?
Trebuie să fie verii.
Nu se poate să fie verii. Doar mâine trebuie să ajungă.
Crezi că au adus dulciuri?
Cred că sunt foarte bogați.
Au șofer.
Unde suntem?
Suntem în Ținutul de Rahat.
Rahat de rață, rahat de găină, rahat de vacă, rahat de capră.
Rahat peste tot.
Am ajuns. Coborâți.
De fapt, e Muzeul Britanic al Rahatului.
Ai înnebunit cu totul, Blenkinsop?
Mămica nu m-ar trimite într-un loc ca ăsta. Du-mă acasă.
Vezi? Sunt niște sălbatici. Refuz să ies din mașină.
Mai ține-ți gura, Ceels. Nu avem de ales.
Du-mă acasă, chiar acum!
Știi foarte bine de ce nu avem de ales,
așa că să nu ne mai prefacem că suntem aici datorită bombelor.
Probabil sunt canibali. Ai văzut chestia aceea de la geam?
Salutări, oameni plini de rahat.
- Vorbiți engleza? - Ai venit mai devreme.
Da, om-rahat, am venit de departe.
De departe, din lumea săpunului și a toaletelor interioare.
E cumva o ciocolată Fry cu topping crocant?
Da. Vrei și tu?
Păcat, nu a mai rămas.
- Haide, dră Celia. - Te rog, Blenkinsop!
- Ce nesuferit. - Așa e viața.
- O să-i spun mamei! - Nu fi așa, dră Celia.
Dă-mi drumul!
- Nu te mai ține de aia, dră Celia! - Nu!
Ascultă aici.
Ai face bine să-i iei pe orășenii aceia bine parfumați
- înapoi unde le e locul. - Vreau să merg acasă!
Locul ăsta e îngrozitor. E un loc îngrozitor.
Pantofii mei!
Refuz să locuiesc în haznaua asta.
Mai bine să fiu bombardată.
Promite-mi că o să-i spui mamei cât de îngrozitor e aici.
Te rog, Blenkinsop, trebuie să vină mâine după mine.
Promite-mi!
Ești aici doar de cici minute și uită-te a ține.
- Și ești un simplu șofer. - Conașule Cyril, dacă ești amabil,
ține hainele cele noi ale drei Celia.
Promite-mi!
O să vorbesc cu mama ta, dră Celia, promit.
- Deocamdată, trebuie să rămâneți aici. - Nu pot rămâne aici. Sunt obraznici.
Ce tare, venind de la cineva
care, cu siguranță, nu știe să se șteargă singur la fund.
- Vino încoace. - Oprește-te!
Stai! Hainele mele. Hainele mele noi și frumoase.
Sunt în noroi. Cum îndrăznești?
Le murdărești.
- Trebuia să mă înrolez. - Stai până o să-i spun mamei.
Frumoasele mele haine.
Sunt distruse.
Sunt în iad!
Monștrilor, o să vă omor pentru asta.
Gata, am plecat, dnă Docherty.
Am destul timp să ajung acasă să termin curățenia
până la venirea verilor de mâine.
Ce drăguț, scumpo.
Toți verii mei sunt morți.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Salută-l cu drag pe dl Docherty. - Așa o să fac.
Am terminat și aici.
Poftim?
Tocmai am aruncat melasa.
Poftim? Unde?
E stricată. Nu ai niciun motiv de îngrijorare.
De ce nu ai puțină încredere?
"Ai puțin încredere, " spuse ea.
"N-ai niciun motiv de îngrijorare", spuse. Ce să spun, niciun motiv.
Copiii, unul la gâtul celuilalt,
tractorul pe cale să ne fie luat,
Phil încearcă să ne vândă fermă,
musafiri peste 24 de ore,
singura mea haina bună, stricată,
și 17 sertare pline de melasă!
Persoana de care ai nevoie e dădaca McPhee.
Care dădacă?
- Dădaca McPhee. - Dădaca McPhee.
Dădaca McPhee.
Persoana de care ai nevoie e dădaca McPhee.
- Persoana de care ai nevoie... - E dădaca McPhee.
Persoana de care ai nevoie e dădaca McPhee.
Persoana de care ai nevoie e dădaca McPhee...
Persoana de care ai nevoie e dădaca McPhee.
Persoana de care ai nevoie, Persoana de care ai nevoie...
Persoana de care ai nevoie, persoana de care ai nevoie...
e dădaca McPhee.
Ce surpriză.
Nu numai că se comportă ca animalele, trăiesc ca animalele.
Sunt acoperită de rahat.
Vești bune. O să te integrezi de minune.
Nu e nimic de mâncare pe aici,
în afară de asta.
- Nu! - Gemul tatei!
Lăsa gemul jos.
E doar gem.
În caz că nu ai remarcat, are loc un război.
Luni întregi am păstrat cupoanele pentru zahăr să facem gemul.
Dacă te atingi de el, te fac tocană.
L-am atins.
O să mă trezesc și o să fie doar un vis urât.
O să mă trezesc, și o să fiu la Harrods cu mămica.
La raionul de pantofi.
Servitoarea mi-a spus că au sosit, așa că eu și mami o să mergem după ei.
Te duci să mi-i aduci?
O să mă trezesc, și o să găsesc niște pantofiori roz.
Ceels, prinde.
Mami deja a comandat o frumoasă pereche
de culoare mov cu o mantie care se asortează, și bănuiesc că azi vor ajunge.
Până aici.
Îi omor.
Prinde-i!
Întoarceți-vă!
Persoana de care ai nevoie e dădaca McPhee.
Persoana de care ai nevoie e dădaca McPhee...
Dădaca McPhee.
Nu!
- Vino aici, lașule. - Norman, Cyril.
- Bună... - Bună, puiule.
Mătușa Isabel...
- Întoarce-te, porcule... - Ce mai face mama ta?
Moarte, moarte și suferință!
Jegosule...
Nu mă jigni, țăranule.
- Celia, tu ești? - Tu mi-ai stricat hainele,
așa că eu o să-ți stric părul!
Ce rochiță frumoasă.
Ce mai e acum? Vin imediat.
Vin acum.
- Isabel. - Nu acum, Phil.
Mă întrebam, când spui, "nu, "
- chiar ești serioasă? - Acum nu e un moment potrivit.
Aș putea să revin în 10 minute. Cinci, trei, două?
Poate ar trebui să vă fierb câte un ou.
Pentru numele lui Dumnezeu, Phil, pleacă de aici.
Eu... Pleacă...
Bună seara, dnă Green.
Eu sunt dădaca McPhee.
Tu ești? Ea? Adică...
Cine ești?
Eu sunt dădaca McPhee.
Cu "C" mic, și "P" mare...
Da, da. Chestia e că eu nu am angajat o dădacă.
Nu am nevoie de o dădacă. Am totul sub control.
Nu am avut niciodată o dădacă pentru că nu vreau o dădacă.
Sunt o dădacă a armatei, dnă Green. Aici am fost trimisă.
Nu, nu, nu, nu. Cred că e o greșeală.
- Aici totul e sub control. - Du-te de aici, țăran din iad.
El e Cyril. Nu e al meu.
- Încă nu am terminat cu tine. - E vărul lor.
- Întoarce-te, parazitule! - Iar el e Norman.
Ia-ți labele murdare de pe mine.
El e al meu. Tocmai s-au cunoscut.
Îngrozitor, îngrozitor.
Se cunosc prin joacă.
Omoară-i pe orășeni și mănâncă-le capul!
Războiul e de vină.
Nu e o influență prea bună.
Așa e.
- Pot să intru? - Chiar trebuie?
Adică, da, desigur. Chiar trebuie.
- Ceai? - Poate mai târziu.
Lasă-mă să mă prezint copiilor.
Nu, așteaptă.
De ce nu pui ibricul pe foc?
Nu durează mult.
- Nu mă poți opri. - Dă-mi drumul!
- Nu uita ce ți-am spus. - Mori! Omoară!
Lasă-mă jos!
Ești geloasă pe simțul meu estetic!
Ia-ți labele de pe costumul meu! E Savile Row.
Vă rog, mă ascultați puțin?
Eu sunt dădaca McPhee.
Mori!
Vă rog, ascultați cu atenție.
Cu toții o să încetați ce faceți și o să mergeți sus în pat.
- Arăți ca o banană! - Tu arăți ca o rolă de hârtie igienică.
Ați auzit ce am spus?
- Nu vă veți mai certa. - Dă-te jos de pe mine.
Imediat.
Tatăl meu e foarte sus în ierarhia armatei.
- Hmm. - El v-a învățat așa ceva?
Asta trebuia să ne impresioneze?
Ce se întâmplă?
Nu, nu și eu.
Nu!
Vincent, încetează!
Nu pot. Mă forțează să o fac!
E vina ei!
- Poftim? - Ea ne pune să facem așa ceva!
- Are dreptate. - Ce tot vorbești?
Cred că bățul acela e de vină!
- Nu poate fi altceva. - Oprește-te!
Oprește-te, te rog.
- Te rog. - Te rog.
Cu o condiție,
să vă cereți scuze că v-ați jignit și să nu vă mai...
bateți.
Să ne cerem scuze?
- Nu-mi cer scuze în fața lor! - Nici eu nu-mi cer scuze în fața lor!
- Tu ai spart borcanul cu gem. - Ei ar trebui să-și ceară scuze.
De fapt, Cyril a spart borcanul cu gem.
Nu!
Ce se întâmplă, Vinnie?
Scrisorile de la tata!
Vor fi arse.
Nu te apropia de ele!
Nu pot! Ea mă face, te rog!
Bine, ne cerem scuze.
Îmi pare rău că te-am lovit cu cleștele de la sobă, Celia,
și promit să nu o fac din nou.
Și eu, îmi cer scuze!
Îmi pare rău, Cyril!
Celia, te rog, sunt scrisorile tatei!
Bine, îmi cer iertare, îmi pare rău.
- Cyril! - Cere-ți scuze!
Te rog, scrisorile!
- Cyril! - Cere-ți scuze.
- Cyril. - Spune că-ți pare rău.
- Spune-o. - Spune că-ți pare rău, te rog!
Bine, bine, îmi pare rău.
Ajutor!
Ce cauți aici, dle Edelweiss?
Pasăre rea.
Creatură nesuferită.
Dacă încerci să mă impresionezi, să știi că nu reușești.
Dă-te jos.
Nu.
Încă nu ești iertat.
Știi ce ai făcut.
E nepoliticos să vă holbați.
Sus în pat, vă rog.
Noapte bună, mamă.
- Noapte bună, mătușă Isabel. - Noapte bună, mătușă Isabel.
Sper să dormi bine.
Vincent, vrei să le pui acolo unde le e locul?
- Mulțumesc, dădacă McPhee. - Cu plăcere.
Du-te.
Du-te de aici.
Haideți.
Copiii aceștia au nevoie de cinci lecții, dnă Green.
Lecția unu, să nu se mai lupte, e terminată.
Nu s-au mai bătut?
Mmm.
În seara asta se culcă mai devreme, cred.
Lasă totul pe seama mea.
Așa vei avea timp și pentru tine.
Timp pentru mine?
Vine.
Nu ne certam.
Văd, Vincent. Mulțumesc.
Uite, nu știu cum de s-a întâmplat așa ceva jos,
însă eu dețin controlul aici, și nu-mi trebuie o dădacă să mă ajute.
Eu și sora mea nici măcar nu suntem din familia asta,
așa că indiferent pentru cine lucrezi, cu siguranță nu e pentru noi.
Ascultați-mă cu atenție.
O să vă explic cum lucrez.
Când aveți nevoie de mine însă nu vreți să rămân,
atunci trebuie să rămân.
Când aveți nevoie de mine însă prezența mea nu mai e necesară,
atunci trebuie să plec.
Cum de cineva și-ar dori să rămâi?
Ei bine, e ceva ciudat, sunt de acord, însă așa e.
Acum, să trecem la treabă. În lipsa paturilor libere,
Norman, bănuiesc, îl va împărți cu Cyril?
Mai de grabă îl împart cu o capră.
O capră nu ar sta cu tine, și nici eu.
Înțeleg.
Celia, Megsie, sunteți de acord să dormiți în același pat?
Nu împart nimic cu zgripțuroaica asta.
- Mai de grabă cu Geraldine. - E vaca noastră.
Iar eu, mai de grabă, cu un elefant.
Mulțumesc, Vincent, însă nu e nevoie să împarți ceva.
Ha ha. Nu trebuie să împart. Nu trebuie să împart.
Cu toate aste, voi ceilalți, va trebui să vă înțelegi cumva.
- Niciodată. - Niciodată.
- Niciodată...
Niciodată.
Îmi pare rău. Îmi cer scuze.
Cum se descurcă?
Trebuie să fii epuizată. Ia loc. O să fac un ceai.
Scuze, nu mai am biscuiți. Nimeni nu mai are biscuiți, știi asta.
Se înțeleg? Împart între ei?
Da, nu e nicio problemă.
Au făcut toate aranjamentele
chiar ei.
E un miracol.
Ce ai...
Cum ai reușit?
Mă tem că e o informație secretă, dnă Green.
Armata e foarte strictă în asemenea probleme.
Da, da, desigur.
Ceaiul.
Îți vine să crezi? Nu am nici măcar un biscuit vechi să-ți ofer.
Îmi pare atât de rău.
Doar nu ne părăsești, nu?
Nici vorbă.
Slavă Domnului.
Copiii aceștia au nevoie de mine.
Problema e, că în acest moment, nu-mi pot permite să te plătesc.
- Însă... - Nu vă faceți griji, dnă Green.
Armata mă plătește,
și m-am ocupat singură de cazarea mea.
Noapte bună, dnă Green. Bucurați-vă de ceai.
Dă-te mai încolo. Copita ta îmi intră în ureche.
- Nu am copite. - Nu tu, idiotule. Geraldine.
Ce miroase atât de îngrozitor?
E capra, neghiobule.
E unul dintre lucrurile îngrozitoare pe care le face dădaca.
Vrei o pernă, micuță Elly?
Ești puțin cam mare pentru patul ăsta,
însă nu mă deranjează.
Geraldine, nu cooperezi. Cooperează.
Du-te la culcare.
Calmează-te.
Tu ești dna Biggies?
Sunt dădaca McPhee. Cu "C" mic și "P" mare.
Noapte bună.
Da...
Iubitule...
Unde ești?
Bun.
Porcușorilor. Porcușorilor...
veniți aici.
Purcelușilor.
Porcușorilor, porcușorilor.
Salutare.
Ieși, porcule. Așa.
O dată ce veți dispărea, ferma va fi a mea.
Trezirea.
Faceți-vă paturile, cu colțurile ca la spital, dacă sunteți amabili.
Jos la micul dejun, repejor.
Mi-a dispărut elefantul.
Dacă mi-e permis, e tipic ca familia asta să angajeze o dădacă
cu o față numai bună de câștigat războiul, fără îndoială.
Nu noi am angajat-o, și nu e dădaca noastră.
Atunci cine e?
Și cum ne de ne convinge să facem acele lucruri?
Am o teorie.
E o armă secretă.
Cu siguranță.
Tatăl meu e cineva importanta în armată, așa că știu despre lucrurile acestea.
Bănuiesc că bățul acela al ei
eliberează un fel de substanță chimică fără miros, atunci când dă din el.
Cu alte cuvinte, ne gazează.
Nu fi prostuț.
Așa ceva nu e legal.
Sunt bucuroasă să vă anunț, dnă Green, că lecția doi,
să împartă între ei, e terminată.
E minunat.
- Tu ești, Cyril? - Eu sunt.
Bună dimineața, puiule. De ce porți o mască de gaze?
- În cazul unui atac cu gaze, mătușă Isabel. - Atac...
Nu cred că o să fie așa ceva în partea aceasta a țării, puiule.
De aceea părinții voștri v-au trimis aici.
Sărăcuțul de el. La Londra e mai grav decât credeam.
- Unde e Celia, scumpo? - Caută ceva cu care să se îmbrace.
Ah, da. Îmi cer scuze.
Mama ta nu o să mă ierte niciodată.
Nu-mi spune că astea sunt haine folosite la brânză.
Hidoase, urâte, fără formă.
Nu uita, Norman, fermierul Macreadie vine după purceluși la amiază.
O să mă întorc la timp. Trebuie să plec.
E o livrare de capcane pentru șoareci la magazin.
Trebuie să le iau înaintea dnei Docherty...
Pentru numele lui D-zeu.
- Ne vedem afară. - Hmm?
Nu fii atât de dezgustător.
Ai gaze pentru că-ți chiorăie mațele,
și-ți chiorăie mațele pentru că ai mâncat chitul de la geamuri.
Nu mă interesează, dle Edelweiss.
Toți purcelușii au dispărut?
Da, e interesant.
Foarte interesant.
Gata și cu asta.
Bun. Treburi.
Megs, hrănește-o pe Geraldine.
Eu pregătesc porcușorii pentru fermierul Macreadie.
Vinnie adună ouăle.
Cyril, tu poți aduna băligarul.
Mi-ar face plăcere să adun băligarul.
E aproape activitatea mea preferată,
însă din păcate, mi-am uitat papucii pentru băligar acasă.
- Poate Celia ar putea... - Mă întorc după tine.
Ce porți?
Un fel de țesătură.
E rochia de mireasă a mamei mele.
Nu se poate, vechitura asta? Nu se poate. Nici măcar nu are trenă.
Dă-o jos.
Nu o să fac așa ceva. Mi-ai distrus toate hainele,
și asta e singura chestie frumoasă din toată casa.
Ai furat-o din camera mamei. Dă-o jos!
- Nu am furat-o. Am împrumutat-o. - Megsie!
- Porcușorii au fugit. - Ce?
- E o gaură! - Toți au dispărut!
Trebuie să-i găsim înainte de venirea fermierului Macreadie.
- Haide, Norman. - Mișcă.
- Doar nu ești serios. - Ascultă, sunt porcușori de rasă.
Cu banii de pe ei plătim închirierea tractorului pe luna asta.
Și dacă pierdem tractorul, pierdem recolta.
Și dacă pierdem recolta, pierdem întreaga fermă.
Ce teribil pentru voi.
Te rog. E ferma tatei și recolta înseamnă totul.
Nu, nu mă poți forța.
Nici tu nu mă poți forța.
Mi-am pus masca, așa că bățul tău nu o să funcționeze.
Mai mult, o să te raportez tatălui meu,
care are o funcție importantă în armată.
Nu avem timp de așa ceva.
Dacă era ferma tatălui tău? Atunci ai ajuta, nu?
Nu-i așa, Cyril? Hmm?
Ți-ai ajuta tatăl?
Pe toți Sfinții.
Nu, nu, nu. Nu pot alerga pe tocurile astea.
Să nu îndrăznești să mă gazezi.
Iată unul.
- Ce cauți aici? - Ajutam.
Atunci, hai, dacă așa ai de gând.
Haide, haide.
Ajut doar până vine mami.
Prinde-l!
- Am prins unul! Am prins unul! - Ai grijă să nu muște.
Bun, ia-l ușurel.
Deja au prins doi?
Nu se poate așa ceva.
Ei bine, doar nu vrem să le ușurăm situația.
Ce Dumnezeu face?
Ei drăcie!
- E normal așa ceva? - Nu, nu e.
Nu credeam că viața de la țară poate fi atât de interesantă.
Nu, întoarce-te, porcușorule.
Porcule, întoarce-te!
Întoarce-te!
Nu, porcule!
Știai? Habar nu aveam că porcii pot înota cu atât de multă grație.
Nu pot.
După ei.
Salutare, Phil.
Bună, fermierule Macreadie.
Oprește...
Îmi pare rău pentru purceluși.
Purceluși? Ce, purcelușii mei?
Da, nu ai auzit? Au dispărut în noapte. Au fugit.
Au fugit?
Măi să fie. Ce păcat.
Un lucru îngrozitor.
Au fugit, așadar?
Amuzanți tare, porcușorii ăștia. Și deștepți.
O dată am cunoscut un porc care știa să joace scrabble.
Scria cuvintele cu copita.
"Cocină." Punctaj bun. Doamne...
Isabel o să fie tare necăjită, Bănuiesc...
Mulțumesc că m-ai anunțat, Phil. M-ai scăpat de un drum.
La revedere.
Așteaptă.
O faptă bună trebuie răsplătită. Te duc eu până acolo.
Nu, nu, nu, nu. O să merg pe jos.
- Haide. - Nu e nevoie, mulțumesc.
- Nu e niciun deranj. - Fă cale întoarsă.
- Nu fii prostuț. - Salutări.
- Haide, vino. - Nu, te rog.
- Haide. - Bine.
Nu știu cum o să-i prindem.
Peste o jumătate de oră trebuie vânduți.
Dacă îmi permiteți o sugestie. Ne trebuie o strategie, o mișcare ordonată.
Unde ai fost antrenat, mai exact?
La școala de cadeți.
- Atunci sunt de acord. Haide. - Bine.
Noi suntem aici, iar ei sunt acolo, acolo și posibil și acolo.
- Megsie? - Pregătită.
- Celia? - Pregătită.
- Trei. - Doi.
Unu.
Au săpat o groapă.
- Unde sunt purcelușii, Isabel? - Au fugit.
- Nu! - Absolut toți.
- Piggy... - Au fugit.
Ce o să facem?
Poate și-au dat seama de plecare, dnă Green.
- Porcii sunt foarte inteligenți. - Foarte inteligenți.
Cum vom plăti pentru tractor? Cum vom aduce combina?
O să încerc să ajut cât pot, dnă Green,
dar sunt ocupat cu grânele mele...
iar cei doi băieți ai mei se luptă... Războiul este un lucru groaznic.
Al naibii să fie acest platfus.
Îmi pare rău că ai venit degeaba.
Nu, nu te îngrijora.
Mult noroc.
Știu. Se ascund.
Isabel, semnează. Am astăzi un cumpărător. Mâine s-ar putea să nu îl mai am.
Nu va fi foarte rău. Gândește-te la asta, Iz,
nu te vei mai îngrijora despre tractoare, recolte sau...
Porci!
Copii.
Uite.
În regulă. Ce avem aici? Unu, doi, trei, patru și cinci.
Îi aveți pe toți. I-ați prins pe toți?
Purcelușii ăștia sunt amuzanți.
I-am prins pe toți. Da, pe toți.
- Pe toți. Nu? - Nu mi-am putut crede ochilor.
Bine, poftim.
Banii de tractor.
- Apoi a făcut un salt. - Salt?
Nu știam că știi să înoți.
Merită mult mai mult decât atât, știi.
Purcelușii ăștia sunt genii.
Pot să înoate sincronizat.
Nu spunem minciuni in casa asta.
- Dar chiar fac asta. - Megsi are dreptate.
Dar chiar fac înot sincron.
- Ajunge, Megsie. Liniște! - Este adevărat.
Se pot cățăra în copaci.
Nu mai spune minciuni. Porcii nu se cațără în copaci.
- Nu mai fiți așa de prostuți. - Dar nu suntem!
Încearcă doar să obțină puțin mai mult pentru ei și au dreptate.
Porcii sunt foarte inteligenți.
Mulțumesc.
În regulă, haide.
Am văzut un porc odată care putea să numere până la zece în limba franceză.
- Serios? - Nu.
Haideți, să mergem.
- Uite aici. - Înot sincron.
- Cățărat în copaci? Ce idee... - S-a cățărat în copaci.
A fost... a fost adevărat.
A fost adevărat. A fost ca...
- S-au cățărat în copaci. - O piruetă.
A fost ca ceva magic.
Da.
- Precum... - Magia.
Înot sincron...
Sunt foarte mândră de voi. Lăsați-mă să vă îmbrățișez.
Asta este...
Este rochia mea de mireasă?
A fost vina noastră.
- Am stricat rochia Celiei... - Nu, este vina mea.
Am împrumutat-o fără să cer voie.
Nu am avut de gând să fugăresc purcelușii în ea. Îmi pare foarte rău.
- Unde este voalul? - L-am folosit să prindem purcelușii.
Este aici.
Mă tem că a fost vina mea. Aveam nevoie de o plasă.
Îmi pare rău.
Ei bine, eu niciodată...
Ce inteligenți sunteți.
Să vă spun ceva. Mâine, o să facem un picnic
și după ce plătesc pentru tractor, vom folosi banii rămași pentru suc de ghimbir.
Suc de ghimbir? Suc de ghimbir?
Lecția trei, să vă ajutați unul pe celălalt, este completă.
Porcii sunt foarte inteligenți.
La revedere, Pillow. La revedere, Dora.
La revedere, purcelușilor.
Mami!
Uitați, este mami. Vedeți, v-am spus eu că o să vină.
Ceels, nu.
Mami, nu o să ghicești niciodată. Tocmai am salvat niște purceluși.
Dansau și...
Unde este mami?
Domnia sa e încă în Londra, d-șoară Celia.
- Dar i-ai transmis mesajul meu? - Da, d-șoară Celia.
Te-a trimis să mă aduci acasă?
Regret, nu, d-șoară Celia.
Singurele mele instrucțiuni au fost să aduc pantofii pe care i-ai lăsat acasă.
Fontarelli, cred.
Bănuiesc că este foarte ocupată.
Așa este, d-șoară.
Este foarte, foarte ocupată.
Ce vă uitați așa ciudat? Nu suntem vreun spectacol cu ciudați, știți.
- Cyril, nu am vrut să fim... - Plecați!
Nu știți nimic despre noi.
Nu îi vreau.
Pot să mă uit la ei?
Nu îmi pasă de ei. Îi poți avea dacă îi vrei.
Astea sunt hainele mele cele mai bune, dar le poți purta tot timpul.
Ți-am dat-o!
O să ți-o plătesc pentru asta, Vinnie! Ți-am dat-o!
Veniți și luați din chiflele astea pe care le-am făcut.
Încă nu. Încă nu.
Uite, dle Docherty, ce atenți.
Au pus perne.
Vedeți, dnă Docherty, cu regret vă informez
că aceea este o balegă, nu o pernă.
Nu pot să mă așez pe ea? Pare foarte confortabilă.
Așa.
- Mă poți ajuta să mă așez. Mulțumesc. - Poftim.
Da, foarte confortabilă.
O să stai jos? Așa.
Vrei o chiflă, dădacă McPhee?
Cred că mai bine nu. Mulțumesc.
Pentru Dumnezeu. Pleacă, dle Edelweiss.
Este revoltător pentru păsări.
Pleacă. Nu vreau să fii acolo.
Ce a făcut de ești atât de supărată pe el?
Mănâncă substanțe nepotrivite.
- Îmi pare foarte rău. - Cum ar fi?
Precum chit de geamuri.
Chit de geamuri?
Chit de geamuri de la fiecare dintre geamurile mele,
care au căzut toate odată.
- Te rog... - Asta este rău.
Nu-mi pasă cât de mult îți place, creatură deplorabilă. Este un obicei urât.
Pentru ce sunt toate medaliile tale, dădacă McPhee?
Curaj, bunătate, determinare,
imaginație, entuziasm, artizanat
și credința.
Sandvișuri!
În...
În calitatea mea de responsabil cu siguranța, dnă Green,
pot să sugerez să îți înzestrezi familia cu căști
pentru cazul în care ar cădea bombe brusc?
Dna Docherty și cu mine le purtăm acasă.
Nu cred că or să cadă bombe în partea asta a țării, dle Docherty.
Suntem în mijlocul pustietății.
Ei bine, aici este posibil să greșești tragic.
Imaginează-ți asta.
Un avion inamic,
cărând o bombă inamică.
Un pilot inamic răcit.
Și ei răcesc, știi, la fel ca noi.
Strănută o dată,
nu se întâmpla nimic,
Strănută a doua oară,
din nou, totul este în regulă.
Strănută a treia oară, și fii foarte atentă acum,
atinge butonul mare și roșu cu nasul lui mare și roșu, și
bombele au fost eliberate!
A fiert apa în ceainic.
- O explozie puternică, știi. - Dumnezeule, ce gând.
Va trebui să sperăm
că niciunul dintre ei nu va răci, nu-i așa, dna Docherty?
- Ouă sau paste cu scrumbie afumată? - Șuncă.
Norman, privește-mă cum stau în mâini.
- Este timpul pentru suc din ghimbir. - Suc din ghimbir!
- Megsie are mai mult. - Nu, nu are mai mult.
Și Norman are până la al patrulea inel.
În regulă, mai am câteva picături.
- Le vreau eu. - Eu!
Uitați-l pe unchiul Phil. Repede, ascundeți prăjiturile.
Nu eram sigură că vine.
Dar uite ca a venit, cu contractul lui idiot.
Stai, seamănă mai mult cu o scrisoare.
Norman, Megsie, unchiul Phil are o scrisoare pentru noi.
O scrisoare de la Rory. Ar fi frumos după toată așteptarea lor.
Nu este o scrisoare, dragă.
Este galbenă.
Este o telegramă.
Ce este asta?
De la Ministerul de Război.
Nu este pentru noi, nu-i așa?
Nu sunt întotdeauna vești proaste, nu?
Adică, trebuie să avem puțină credință, nu-i așa?
Mamă?
"Ucis în misiune."
Sunt foarte...
Ghinion.
Este o concepție grozavă, acest dispozitiv.
- Probabil că era foarte bun la... - Nu este mort, știi.
Ce?
Nu este mort. Știu că nu este.
S-au înșelat.
- Norman, armata nu... - S-au înșelat.
Îmi pare rău.
Dar cum? De unde știi?
Uite, tata spunea mereu că presimte lucrurile.
Putea presimți cum va fi vremea,
și știe când se vor întâmpla anumite lucruri,
precum momentul când va făta o vacă, sau când un miel este în pericol.
Și are mereu dreptate. De fiecare dată.
Ei bine, și eu presimt că este în viață. Știu asta.
Nu crezi că simți asta pentru că tocmai ai auzit, sau...
Nu, nu este asta. O știu.
În regulă.
Ce vrei să faci în legătură cu asta?
Trebuie să aflăm unde este și trebuie să facem asta rapid.
Mama va vinde ferma dacă va crede că tata este mort.
Va crede că nu ne vom putea descurca singuri.
Chestia este, cum să-l găsesc?
Nu mă pot duce să-l caut.
- Ar putea fi o modalitate. - Care? Care? Spune-mi.
Ei bine, doar... tatăl meu.
- Are o funcție mare în Ministerul de Război - Funcție importantă în Ministerul de Război
Exact, ar putea să îl găsească repede.
- Unde este el? - Londra.
- Atunci cum ajungem la el? - Nu știu. Avem nevoie de ajutor.
- Să o rugăm pe mama ta? - Nu. Nu, trebuie să dovedesc că e în viață,
să-i aduc dovezi.
Atunci cine? Cine ne poate ajuta?
Băieții sunt pe drum spre Londra.
Nu se poate.
Au spus că verifică grânele.
Nu, ascultă.
"Megs, tata nu este mort.
Presimt eu. Nu-i spune mamei.
Trebuie să mă duc la Londra cu Cyril să aduc dovezi.
Ăsta este singurul lucru care o va opri să vândă ferma."
Dar este hotărâtă să vândă, așa a spus. Nu-i putem spune?
Nu, Norman are dreptate. Nu trebuie să-i spunem nimic până nu găsește dovezi.
- Deci trebuie s-o oprim până se întoarce. - Exact.
Unde suntem?
Chelsea. Nu ați mai fost aici?
Nu am mai fost la Londra.
Lordul Nelson.
Ce o să facem? O să dureze o veșnicie.
Dumnezeule, Dumnezeule.
Speram să evit asta, dar...
Norman, poți te rog să rotești rotița roșie până la capăt în sensul acelor de ceas?
Așa, mulțumesc.
Dădacă McPhee, cât timp crezi că va...
Nu pot suporta traficul Londrei.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Ai dormit bine? - Da, mulțumesc.
- Uită-te ce am eu. - Ce este aia?
- Este o tăviță pentru rinichi, Phil. - Încap doi în ea foarte ușor.
Cu siguranță nu ai nevoie de amândoi.
Ascultați, d-nelor, actul de proprietate al fermei
va fi în mâinile voastre înainte să vă dați seama.
Sper asta, Phil,
pentru că de fapt, scoaterea rinichilor este o procedură dureroasă.
Și ne cam grăbim.
Am ajuns. Dați-vă jos.
- Ești pregătit? - Pregătit.
Mult noroc.
- Ești în regulă? - Da.
Puțin emoționat, dar sunt în regulă.
Vă rog, dle.
Am venit să-l vedem pe Lordul Gray într-o chestiune de viață și de moarte.
Dispăreți până nu vă bat.
Spune-i.
- Este tatăl meu. - Dovedește-o.
- Ce? - Dovedește-o sau dispari de aici.
Sergent Jeffreys, ai crescut.
Dădacă McPhee, dnă.
La dispoziția ta, dnă.
Pe loc repaus, Ralph.
- Lecția numărul doi își arata roadele, văd. - Cu siguranță, dnă.
- Cum ești tratat în armată? - Cu mândrie, dna.
Ai învățat să îți mănânci legumele?
Ei bine?
Nu te pot minți, dădacă McPhee.
Broccoli încă reprezintă o provocare.
Încearcă cu brânză.
Și nu uita, în mai și iunie, asparagusul poate fi o alternativă plăcută.
Răspund eu pentru acești copii. Te rog lasă-i să intre imediat.
Foarte rapid, dădacă McPhee, dnă.
În regulă, Phil, sunt pregătită să semnez.
Mamă, ce faci?
- Știi ce fac, dragă. - Dar... trebuie să-l aștepți pe Norman.
Fără alte așteptări!
Dacă mai așteptăm o secundă, o să ne pierdem rinichii.
Adică vânzarea. Vânzarea.
Megsie, Norman nu poate face nimic în legătură cu asta.
Ce înseamnă asta, băiete?
Îmi pare rău să vă deranjez, dle,
dar avem nevoie de ajutorul dvs.
- Noi am venit de departe, din provincie. - Noi?
Se referă la mine, unchiule.
Adică, Înălțimea Ta, unchiule.
Iar tu ești...?
Norman, dle. Nepotul tău, dle.
Fiul mătușii Isabel.
Da, fata care a făcut acea căsătorie nefericită.
Este fericită căsătorită cu tatăl meu, dle,
care luptă pentru armata ta, așa că ți-aș mulțumi dacă ai fi mai politicos.
Și ce cauți aici?
Dle, trebuie să aflăm ce s-a întâmplat cu tatăl lui Norman.
Cu unchiul Rory.
Am primit o telegramă în care scria...
Da?
Ca a fost ucis în misiune.
Dar știu că este o greșeală. Știu că este în viață.
Înțeleg. Deci, spui că telegrama,
telegrama trimisă de Ministerul de război, conține informații false?
Exact.
Și ai dovezi, desigur,
altfel nu ai fi îndrăznit să vii la mine.
Te-a contactat tatăl tău de când ai primit telegrama?
Nu.
Atunci unul dintre camarazii lui, probabil?
Nu.
Atunci ce dovezi ai?
Presimt eu.
- Ce? Ce? - Presimt eu.
Presimți tu?
Ai o presimțire?
- Da. - Dumnezeule, băiete.
Vrei să spui că mi-ai convins fiul slab
să te aducă aici, în mijlocul unui război,
cu o poveste idioată despre presimțirea ta?
Nu este slab.
El a salvat purcelușii
și el s-a gândit să ne ajute venind aici.
Și știu că am dreptate în legătură cu tata.
Te rog, poți face o anchetă?
Mii de oameni luptă înarmata mea.
De ce să-i acord tatălui tău, indiferent cât de merituos ar fi,
atenția mea specială?
Pentru ca...
Pentru ca ei îl iubesc, la fel și mătușa Isabel
și au nevoie de el.
Și știu de ce ne-ai trimis la ei.
Nu a avut nimic de a face cu bombardamentele.
Știu că tu și cu mama divorțați.
- Ajunge! - Nu, o să asculți!
Îți faci viața ta și pe ale noastre groaznice.
Nu este suficient pentru tine?
Cel puțin mătușa Isabel și unchiul Rory sunt împreună.
Așteptați aici.
- Grăbește-te, Isabel. - Ei bine, trebuie să-l citesc, nu?
Așa este.
Te rog așteaptă. Te rog.
Oprește-te, Megsie.
"Acestea vor fi acceptate sub rezerva..."
Un șoarece. Un șoarece sub scaun.
Chiar or să divorțeze părinții tăi?
Cu cine o să locuiești?
Cu mama, cred. Nu o să fie o mare diferență.
Abia îi vedem pe amândoi.
Abia suntem duși cu mașina la ei la ocazii speciale.
Puteți locui cu noi, știi. Tu și cu Celia.
Este foarte frumos din partea ta.
Îmi pare rău.
Ce scrie?
Mă tem că este D.I.M.
- Ce este asta? - Dispărut în misiune.
Îmi pare rău, Norman.
Așteaptă.
"Dispărut"?
"Dispărut în misiune," nu "ucis în misiune"?
Nu este ucis.
Telegrama pe care ați primit-o a fost incorectă.
În realitate, nu este nicio înregistrare că v-ar fi fost trimisă o telegramă.
Ceea ce este ceva ce ar trebui să cercetăm...
Știam eu. Trăiește.
Mulțumesc, unchiule.
El este nepotul meu. Un băiat de la țară.
"Diamant neșlefuit," așa cum se spune.
Haide, trebuie să ne întoarcem. Trebuie să-i spunem mamei.
Cyril,
îți priește, aerul de țară.
Continuă.
Așa o să fac, dle.
Adică, tata.
Sigur.
Norman, dacă Ministerul de Război nu a trimis acea telegramă,
înseamnă că cea pe care ai văzut-o este falsificată,
dar cine ar falsifica o telegramă în care să scrie că cineva este mort?
- Cine ar face ceva atât de groaznic? - Unchiul Phil.
Încearcă să o facă pe mama să vândă jumătatea noastră de fermă.
Știa că mama o să vândă dacă credea că tata este mort.
Trebuie să ne grăbim.
Nu este mort. Este doar dispărut.
Astea sunt vești bune.
Dar trebuie să ne întoarcem rapid. O să îți explicăm pe drum.
Celia, te rog, încetează cu țipătul!
A trecut jumătate de oră.
Nu este niciun șoarece.
L-am văzut. Cred că a fugit.
Sigur.
Isabel, să terminăm cu asta, bine?
Ai un stilou?
Așteaptă, te rog.
Ajunge, Megsie.
- Phil, găsește un stilou. - Alt stilou. Bine.
Dădacă McPhee, avem nevoie de tine.
Te rugăm, dădacă McPhee, avem nevoie de tine.
Te rugăm, te rugăm, dădacă McPhee, avem nevoie de tine.
Dădacă McPhee, avem nevoie de tine.
Avem nevoie de tine. Avem nevoie de tine. Avem nevoie de tine.
Norman, îmi poți da toiagul, te rog?
De fapt, mai bine,
poți să-l lovești de drum o dată, foarte puternic?
Haide.
Să nu îl scapi.
Actele necesare înlocuirii lui... nici nu mă pot gândi la asta.
Foarte bine. Pune-l la loc.
- Ce am făcut? - Ce?
Când Norman a lovit cu toiagul, pentru ce a fost asta?
Bună.
Mamă, te rog, nu fă asta. Este fermă noastră. Nu semna.
Asta explica totul.
La fel și asta.
Și asta. Semnează acolo.
Unde este stiloul?
Pentru Dumnezeu, Phil.
Nu contează.
Erau aici.
La revedere.
Credeam că vrei să semnez actul.
Nu înțeleg.
Cineva trebuie să fi...
Nu cred că mai sunt stilouri, mamă.
- Dădaca McPhee. - Da, dragule?
Cât de repede poate merge chestia asta?
Uite ce am găsit.
Bine. Isabel, să terminăm cu asta, bine?
Să semnăm asta, Isabel.
O să îți țin mâna. O să îți țin mâna. Așa.
Doar... acolo, așa.
- Ce o să facem? - Nu știu.
Da.
Nu mă pot gândi la nimic care l-ar putea opri acum.
"l-S..."
- Este OBN. - Ce este asta?
O bombă neexplodată. Avem și noi în Londra.
Ar putea exploda în orice secundă.
- Ce? - Ce?
Sau nu. Depinde.
Dar o să distrugă recolta.
Este un semn.
Vin după mine.
Nu va panicați. Ajutoarele sunt aproape.
Or să mă ucidă.
- O bombă neexplodată! - Or să mă ucidă!
- O bombă neexplodată! - Cine? Cine o să te ucidă?
Femeile asasin.
Doamnele grase.
Sunt aici. Nu vă mai panicați. Opriți-vă!
Nu pot. O să mor.
O să mă așez sub masă.
Mă duc să pun ceainicul la fiert.
Ceaiul meu cu lapte și două lingurițe de zahăr.
Slavă Domnului. Trebuie să mă arestezi,
trebuie să mă arestezi acum, înainte ca ele să vină aici.
Ce?
Arestează-mă acum! Repet...
Pentru ce să te arestez? Care este infracțiunea? Trebuie să fie o infracțiune.
Încearcă infracțiunea de fals.
Norman, unde ai fost?
La Ministerul de Război. Tata trăiește.
Ce?
- Unchiul Phil a falsificat telegrama. - Da.
Norman are dreptate. Uite-ți infracțiunea.
- Acum o să mă arestezi? - Phil, tu...
Uitați, niciunul dintre voi se pare că realizează
că ar putea fi o explozie fatală în orice moment.
Liniște, vă rog. Liniște, vă rog, toți.
Norman,
vino aici.
Tata este dispărut în misiune.
Continuă.
Dar presimt că este în viață.
Ei bine, atunci trebuie să fie adevărat.
Mulțumesc. Mulțumesc, iubitule. Iubitule.
Iubitul meu băiat.
- Și Cyril. Mulțumește-i și lui. - Cyril, și tu?
Cyril, vino aici.
- Băiatul meu curajos. - Ai auzit asta?
- Ce? - Sunt un falsificator, un infractor.
Lasă asta. Acolo este o bombă de care trebuie să ne ocupăm.
- Bombă? - Bombă?
Repede, veniți să vă uitați.
Uite cătușele, Phil. Leagă-te singur.
Acum... "Bombe."
- Este OBN. - Asta însemna o bombă neexplodată.
Dar grânele... Dacă explodează, vor fi distruse.
"Dezamorsarea bombei".
Nu! Nu, nu, nu.
Leagă-mă de tine. De tine.
În felul ăsta voi fi în siguranță.
Mă poate ajută cineva cu astea, vă rog?
Nu meriți niciun ajutor, om rău și viclean.
Te rog, te implor, Megsie.
Dă-mi mie voie.
Adică, mulțumesc.
Sunt pe cale să dezamorsez dispozitivul.
- A căzut. - Cred că a leșinat.
Cine o va dezamorsa acum?
Băieți, vedeți cum se simte dl Docherty și puneți scara aia la loc.
Celia, ia-i manualul.
Citește cu voce tare instrucțiunile, pentru că ai cea mai bună dicție.
Dădacă McPhee, te rog, ajută-mă să-i opresc.
Cumva, mă îndoiesc că asta va fi posibil.
Este cineva acolo?
Nu stau confortabil.
"Dezamorsarea bombei.
Trei pași simpli pentru a avea o zi fără explozie.
Pasul unu. Deschideți capacul situat lângă aripioarele dorsale."
- Deschide capacul. - Deschide capacul.
Deschide capacul.
Capacul este deschis.
Ce urmează?
"Pasul doi. Tăiați firul albastru."
- Firul albastru. - Firul albastru.
Asta este prea mare.
- Ce altceva putem folosi? - Are cineva un briceag?
Încearcă asta.
Asta este perfectă.
Bravo, Celia.
Ce urmează?
Salut, Phil.
"Pasul trei. Tăiați firul roșu."
- Firul roșu. - Firul roșu.
- Îl poți vedea? - Este acolo?
- Ai terminat? - Liniște. Nu pot ajunge la el.
Nu este incitant?
Ce?
- Am reușit. - Foarte bine.
Extraordinar.
Megsie, bravo.
Ce face? Ce face?
Avem niște vești foarte bune, Phil.
Nu o să îți scoatem rinichii până la urmă. Așa este.
Dl Big a decis ca să-ți scoatem rinichii nu este îndeajuns pentru tine.
Nu este deloc subtil.
Vrea să te împăiem, Phil.
Să te împăiem și să te așezăm la intrarea în cazinou ca un avertisment pentru ceilalți.
Nu puteți să faceți asta.
Nu te îngrijora, Phil, d-șoara Turvey este o profesionistă.
Uite un exemplu al muncii mele anterioare.
Și uite cum o să arăți tu.
Este straniu, nu-i așa?
Singura chestie este că va trebui să-ți îndepărtăm carnea cât încă ești, ei bine...
În viață.
Nu!
Ce scrie despre lumina?
Poți să verifici singur, nu scrie absolut nimic...
- În întreaga carte. - Așteaptă, este o notă de subsol.
"În cazul anumitor bombe, există și pasul patru.
Tăiați firul verde".
Nu văd niciun fir verde.
Trebuie să fie acoperit de chestia asta gri.
Este un material dur.
Algernon, nu vreau să pierzi când va exploda. Haide, dragule.
Așteaptă. Uite.
"Atenție, dacă firul verde este acoperit de material exploziv..."
- Material exploziv? - "Luminile roșii se vor aprinde,
și va începe numărătoarea inversă până la explozie."
De ce este asta în spate?
Trebuie să ne adăpostim toți imediat!
Coboară, Megsie!
Uite.
- Megsie! - Mamă, așteaptă.
Megsie, coboară imediat!
Dl Edelweiss mănâncă substanța explozivă.
Megsie, coboară imediat.
Megsie!
- Megsie, te rog, coboară imediat! - Ce se întâmplă?
- Megsie, este prea periculos. - Trebuie să cobori acum.
Văd firul verde.
- Am reușit. - Draga mea, coboară.
Ai reușit.
Ai reușit, dragă. Coboară acum.
Foarte bine, Megs!
Fata inteligentă. Coboară.
Bomba a fost dezamorsată.
A fost o nimica toată.
Știam că poți să o faci, Megsie. Bravo.
Lecția patru, să fii curajos,
este completă.
Dar dl Edelweiss... Este plin de material exploziv.
Nu o să explodeze?
Adăpostiți-vă, toți.
Lăsați asta în seama mea.
Fugiți, fugiți. Fugiți cât de repede puteți.
Așa.
Pot să zbor!
La revedere!
Bravo, Phil.
Ce se întâmplă cu grânele?
Cor!
Ce s-a întâmplat?
Recolta este strânsă.
Uitați, un tobogan.
Haideți. Ultimul care ajunge sus este un fraier.
Eu primul, eu primul!
Mamă, urcă pe scară.
- Dragă. - Privește. Privește.
Foarte bine!
Foarte bine, d-le Docherty. Ridică-te.
- Haide, mamă. - În regulă. Nu știu.
Ai terminat?
Da.
Îți mulțumesc că m-ai lăsat să stau, Aggy.
Îți mulțumesc că ai cerut asta, dădacă McPhee.
Uite.
Asta este una dintre medaliile dădacei Mc Phee.
Ai și tu una. Este cea verde.
Asta este favorita mea.
- De ce ne-a dat medaliile ei? - Să o întrebăm.
Unde este?
Dădacă McPhee?
Acolo.
Dădaca McPhee!
Unde se duce?
Va părăsește.
Ce?
- Nu poate face asta. - De ce?
Pentru că nu mai aveți nevoie de ea.
Nu fi ridicolă.
Dar eu vreau să rămână.
Dragă... Ai uitat cum lucrează ea, nu-i așa?
Cum?
Când aveți nevoie de ea, dar nu o vreți,
trebuie să rămână.
Când o vreți, dar nu mai aveți nevoie de ea,
atunci trebuie să plece.
Asta nu este corect.
Nu am vrut să o vrem.
Ce vrei să spui cu "nu avem nevoie de ea"? Ai înnebunit?
- Dădacă McPhee. - Să o oprim.
- Dădacă McPhee. - Dădacă McPhee.
Dădacei McPhee nu îi plac despărțirile.
Îmi amintesc de când eram mică.
Întoarce-te.
Ei poate nu mai au nevoie de tine, dar eu am.
Am nevoie de tine. Am nevoie de tine cu disperare.
Întoarce-te.
Continua, mama.
Nu te opri, mama, sau o să o pierdem.
Vrei să te întorci? Întoarce-te!
Continuă să fugi, mamă. Avem nevoie de ea.
Nu, nu avem.
Tată!
Tată.
Omulețul meu.
- Tata, ei sunt Cyril și Celia. - Celia.
Aveam trei copii când am plecat, iar acum am cinci.
Sunt acasă. Acum sunt acasă.
Sunt bine.
Lecția numărul cinci,
să ai credință,
este completă.
Urcă.
Subtitrarea: Shadow/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
- Persoana de care aveți nevoie... - Este dădaca McPhee.
Dădaca McPhee.
Persoana de care aveți nevoie este dădaca McPhee.