Det her er historien om min familie.
Mig, mine tre vidunderlige børn og min mand.
Der har vi vores dejlige gård.
Den har tilhørt min mands familie i tre generationer.
Der triste ved det er, at min mand er blevet sendt ud for at kæmpe i krig,
så vi må klare os selv.
Vi er naturligvis alle sammen frygtelig bekymrede for ham,
men i det store hele så tackler jeg tingene fint.
Rigtig fint.
Rigtig, rigtig fint.
Ingen slåskampe i vores fineste møbler!
Her er jeg i gang med at tackle tingene.
Citronbolsje.
Du er meget uartig.
De tackler det også fint.
Kan I så komme ned fra møblerne! Vincent, ned, ned, ned!
- Det var dem, der begyndte! - Kom ned fra møblerne!
Sammen tackler vi det hele helt fint.
- Du står i møblerne! - Du står i møblerne!
Rigtig fint.
Hold op med at råbe!
Vi råber ikke. Du råber.
Det er jo meningen, vi skal have gjort gården strålende ren,
inden jeres fætter og kusine kommer i morgen.
Og så bruger I bare tiden på at slås og skændes med hinanden,
selv om jeg så gerne vil have, at I enes og deler med hinanden.
Tænk på, hvor triste I ville være, hvis det var jer, der blev væk hjemmefra,
fordi bomberne regner ned om ørerne på jer.
- Vi deler ikke marmeladen med dem. - Hvad?
Vi deler ikke fars marmelade med de andre!
Nej, selvfølgelig ikke. Den er til far, når han kommer hjem.
Jeg taler om jeres værelse og jeres legetøj.
Hvorfor har han ikke svaret på mit brev, mor?
Vi taler ikke om far, skatter.
Jamen hvorfor har han ikke svaret? Hans sidste brev kom for flere år siden.
VIA LUFTPOST Deep Valley Farm
Nej, skatter.
Se.
For tre måneder siden, ikke mere.
Vel, skat?
Far er i hæren. Han rejser fra sted til sted, det er sådan, det er.
Der er intet at bekymre sig over, vel?
Godt, nu må jeg altså af sted,
men I skal have gjort rent på gården, til de kommer.
Hvordan er vores fætter og kusine egentlig?
Tjah, de er jo bybørn, så jeg vil tro, at de er ret kultiverede.
Og jeg er sikker på,
at de er meget velopdragne.
Blenkinsop, nu gylper han igen.
Stands bilen, han har gylpet ud over mine sko!
Nej, det går, Blenkinsop! Jeg er færdig!
Hvor er mine skumfiduser?
Hør, hr. Cyril, er de skumfiduser smarte at spise,
når man tænker på Deres nylige udgydelser?
Skumfiduser er altid smarte at spise, tak!
Dit udyr!
Du har ødelagt mine helt nye lyselilla Fontarelli-laksko,
og jeg lod de lyserøde blive derhjemme.
Dit dyr, dit dyr, dit dyr!
Åh, se!
Lh, hvor er det yndigt. Er det der gården?
Nej.
Nus-o-maten
Lykke-o-meter
FORNØJET - KILDRENDE - 7. HIMMEL EKSTATISK - HELT VILDT
Vincent! Se så at komme i sving.
Men smågrisene skal jo sælges i morgen,
og du sagde, jeg måtte nusse dem, inden de blev kørt væk.
Far gav mig kommandoen, så det er mig, der bestemmer. Hop så af!
Men far lavede jo Nus-o-maten til dem.
- Jeg sagde, hop af! - Ja ja, jeg gør det nu.
Ikke mere nus. Jeg går ud og ser til kornet.
Hej.
- Hvordan har min skønne svigerinde det så? - Nej.
Din frakke vender på vrangen. Den kjole skriger på nylons.
- Nej. - Nej? Nej hvad?
Du ved jo udmærket godt, hvad jeg mener. Jeg sælger ikke.
Isabel, se på mig, se på mig.
- Hvem er jeg, hvem er jeg? - Du er min mands bror.
Jeg er familie. Det er det, jeg prøver at sige, og derfor er jeg til at stole på.
Okay, Phil. Hvad vil du sige?
Iz, vi er nødt til at sælge gården nu.
Du har ikke engang penge nok til at betale afdraget på traktoren,
og er der ingen traktor, bliver der ingen høst.
Og er der ingen høst, mister du gården.
Jeg sagde nej.
Og faktisk har Norman fundet på en måde at skaffe penge,
så jeg kan betale afdraget på traktoren.
- Nå, så det har han? Og hvad er det så? - Jeg har altså travlt, Phil.
Isabel, jeg bliver nødt til at understrege, at jeg har brug for pengene.
Jeg er kun et menneske, og den gård er halvt...
Halvt Rorys og halvt din. Ja-ja, det ved jeg godt.
Det fortæller du mig, hver eneste gang jeg ser dig.
Men du kan ikke sælge den uden min tilladelse,
og du har ikke min tilladelse!
- Men Izzie, jeg har jo kontrakten lige her. - Farvel, Phil.
Så, nu er jeg her, fru Docherty, De må ikke begynde uden mig.
Fru Docherty?
DE BEDSTE PRISER I DE BRITISKE ØER
Halløj.
Nå, der er De. Der blev jeg bekymret!
De bekymrer Dem for meget. Og det hjælper ikke.
Nej, men De har jo været lidt glemsom på det sidste.
Nu må De... Bare passe butikken.
Så sætter jeg varerne på plads.
Åh, jeg klarede det nu ellers glimrende.
De er da ikke begyndt at pakke ud, vel?
At pakke ud. Øh, hvor?
Åh, godt.
Nej, jeg var ved at finde et sted til melet.
Uh, her er støvet.
Vil De række mig skeen?
God morgen, hr. Green. Vi kender ikke hinanden.
Men jeg er frøken Topsey, og det her er min kollega, frøken Turvey.
En fornøjelse!
Kan De gætte, hvem der har sendt os?
Hvem der har sendt to så nydelige damer? Julemanden?
Hør, flirter du med os, Phil?
Jeg må godt kalde dig Phil, ikke?
Du kan kalde mig hvad du vil, smukke.
Du er en rigtig frækkert!
Fru Bimmers vil ikke bryde sig om det.
Fru Bims siger, du skylder hende penge.
At du har opbygget en dejlig stor gæld i et af hendes casinoer nede ved floden.
Se, hvad du har spillet væk, Phil?
JEG SKYLDER DIG EN GÅRD Phillip Green
"Jeg skylder dig en gård."
- Hvor er din gård, Phil? - Jeg elsker gårde.
Vi skal hente den.
Og det har jeg fuld forståelse for, I skal nok få den, de damer.
Fru Bimmers skal ikke bekymre sig.
Jeg skal nok ordne det, og jeg ordner det lige nu.
I må ikke slå mig.
Åh, det vil vi gerne undgå, Phil.
Men sagen er at fru Bims har sagt, vi kan komme tilbage med enten
skødet til din gård...
Eller dine nyrer.
Det er ikke helt modent endnu, hvad knægt?
Onkel Phil, hvor kommer du fra?
Åh, jeg er bare på vej hjem.
Det er nok klar til høst om et par dage.
Du må søreme være stolt.
Din mor har fortalt mig, hvordan du vil skaffe penge til traktoren.
Hvordan kom så du på den idé?
Tjah, jeg mødte gårdmand Macreadie i butikken,
og han sagde, han gerne ville købe nogle Gloucester Old Spots.
- Grise. - Det vidste jeg godt.
Så da jeg sagde, han kunne købe vores smågrise, slog han til.
Smart.
Rigtig smart.
Kom.
Bare giv los! Sådan.
Bare giv los.
Kom nu, Phil, tænk.
Tænk, tænk, tænk.
Smågrise.
Jeg må af med de smågrise. Jeg må af med de smågrise.
Ingen grise, ingen traktor. Og så bliver hun nødt til at sælge gården.
Se.
Wow! Se lige der.
Er det en automobil?
Det må være vores fætter og kusine.
Men de skulle først komme i morgen.
Tror I, de har slik med?
De må i hvert fald være rige.
De har deres egen chauffør.
Hvor er vi?
Vi er i landet Pølle.
Hundepøller, gedepøller, andepøller, kopøller!
Pøller så langt øjet rækker.
Så er vi fremme. Ud med jer.
Ja, faktisk er det statens museum for pøller.
Er du blevet bindegal, Blenkinsop?
Mor ville aldrig sende mig sådan et sted hen. Kør mig hjem.
Se selv? Der er vildmænd her. Jeg nægter at forlade bilen.
Årh, hold nu bøtte, Cille. Vi har ikke noget valg, vel.
Kør mig hjem, lige nu!
Og du ved godt, hvorfor vi er blevet sendt herud,
så ikke mere pjat med at vi er her på grund af bomberne.
De er uden tvivl kannibaler. Så du det, der hang i vinduet?
Vær hilset, I pølleindsmurte småfolk.
- Forstår, I hvad jeg siger? - I kommer for tidligt.
Ja, pøllemand, vi kommer nemlig langvejsfra.
Langt fra landet med sæbe og indendørstoiletter.
Er det der en Madvig-chokoladestang overtrukket med karamel?
Ja, det er det. Kunne du tænke dig noget?
Sikke en skam der er ikke mere.
- Kom nu ud, frøken Celia! - Lad være, Blenkinsop!
- Det der var strengt. - Sådan er livet.
- Jeg sladrer til mor! - Nu ikke så stædig, frøken Celia.
Slip!
- Giv så slip på barskabet der, frøken Celia! - Nej!
Hør her, mester.
Jeg tror vist hellere, du må tage de her to parfumerede pudler,
- med hjem hvor de hører til. - Jeg vil hjem!
Det er et forfærdeligt sted.
Mine sko!
Jeg nægter at blive i denne svinesti.
Så vil jeg hellere bombes!
Lov mig, du fortæller mor, hvor forfærdeligt her er.
Sig de skal komme og hente mig i morgen.
Lov mig det!
Du har kun været her i fem minutter, og se dig selv.
- Og du er bare chaufføren. - Unge hr. Cyril. Vil De
lige tage imod frøken Celias nye tøj.
Lov mig det!
Jeg taler med Deres mor, frøken Celia, det lover jeg.
- Men indtil videre må I blive her. - De kan ikke blive her, de er jo ubehøvlede.
Ha, skulle det komme fra én,
der tydeligvis ikke ved, hvordan man tørrer sig selv i rumpen.
- Kom her, din lille mide. - Stop!
Hold op! Det er mit tøj. Mit fine nye tøj.
De er alle i mudderet. Opfør jer ordentligt!
I ødelægger det.
- Hæren havde været bedre! - Jeg sladrer til min mor.
Mine smukke kjoler.
De er ødelagt.
Jeg er i havnet i helvede!
Djævleyngel, jeg tager livet af jer.
Nu smutter jeg for i dag, fru Docherty.
Nu kan jeg lige præcis nå hjem og ordne hele gården,
inden vores slægtninge kommer i morgen.
Nå, det er da dejligt.
Alle mine slægtninge er døde.
- Godnat. - Godnat.
- Hils hr. Docherty fra mig. - Det skal jeg nok.
Så er det klaret.
Hvad?
Jeg har lige lagt siruppen på plads.
Hvad? Hvor?
Bare rolig, det er klappet og klaret. Der er intet at bekymre sig over.
Tag nu bare og stol lidt på mig, ikke?
"Tag nu og stol på mig," siger hun.
"Intet at bekymre sig over," siger hun.
Børnene er ved af tage livet af hinanden,
traktoren bliver snart taget fra os,
Phil prøver at sælge gården uden at spørge os først,
gæsterne kommer om 24 timer,
min eneste gode frakke er ødelagt,
og hundredsytten skuffer fulde af sirup!
Personen, De søger, er Nanny McPhee.
Nanny Mc-hvem?
Personen, De søger, er Nanny McPhee.
- Personen, De søger... - Er Nanny McPhee.
Personen, De søger, er Nanny McPhee.
Personen, De søger...
Personen, De søger, personen, De søger...
Er Nanny McPhee.
Sikke en overraskelse.
Ikke alene opfører de sig som dyr, de bor også som dyr.
Jeg er helt smurt ind i bæ.
Jamen så passer du jo perfekt ind her.
Der er ikke noget ordentlig menneskeføde,
undtagen det her.
- Nej! - Det er fars!
Sæt marmeladen fra dig.
Det er bare marmelade.
Hvis du ikke har bemærket det, er der sådan set krig.
Vi har sparet sukkermærker op i månedsvis for at lave den.
Hvis du rører den, bliver du basket til mos.
Jeg rørte den.
Jeg vågner snart op, og så har det hele været en forfærdelig drøm.
Jeg vågner op, og så er jeg i Harrods med mor, i skoafdelingen.
Skoafdelingen.
Skoene er kommet, så vi tager over for at hente dem.
Gider du hente dem til mig?
Jeg vågner snart op, og så ser jeg mine lyselilla laksko.
- Cille, grib. - Mor har i forvejen et vidunderligt par
i beige med en frakke, der matcher. Og jeg ved bare, de kommer i dag.
Så er det nok.
Nu dør de.
Fang dem!
Kom her!
Personen, De søger, er Nanny McPhee.
Nanny McPhee.
Nej!
- Kom her, din bangebuks! - Norman, Cyril.
- Goddag... - Hej, min skat.
...Tante Isabel.
- Kom tilbage med dig, din store... - Hvordan har din mor det?
Død, død og smerte!
- Din... - Du skal ikke give mig øgenavne.
- Celia, er det dig? - Du har ødelagt mit tøj,
så jeg ødelægger dit hår!
Sikke en flot frø.
Hvad nu? Jeg kommer.
Jeg kommer.
- Isabel. - Ikke nu, Phil.
Jeg tænkte, når du siger: "Nej,"
- mener du det virkelig? - Det er ikke et godt tidspunkt.
Jeg kan komme igen om ti minutter. Fem, tre, to?
Jeg tror, at jeg vil smutte ud og koge nogle æg til jer.
For himlens skyld, Phil, gå din vej.
Jeg... Gå...
Godaften, fru Green.
Jeg er Nanny McPhee.
Åh, er De ham? Jeg mener hende...
Hvem er De?
Jeg er Nanny McPhee.
Lille "C", stort "P."
Nå ja. Sagen er, jeg ikke har ansat en barnepige.
Det har jeg slet ikke brug for. Jeg klarer det helt fint på egen hånd.
Jeg har aldrig haft en barnepige, fordi jeg ikke vil have en.
Jeg er krigsbarnepige, fru Green. Jeg er hvervet af forsvaret.
Nej, nej. Der må vist være sket en fejl.
- Alting er under kontrol her. - Vig fra mig, satans yngels.
Det er Cyril, det er ikke min dreng.
- Jeg er ikke færdig med dig. - Det er deres fætter.
- Kom tilbage, din overklasse-puddel! - Og det der er Norman.
Fjern dine beskidte grabber.
Han er min. De er lige blevet introduceret.
Hvor forfærdeligt.
De er ved at lære hinanden at kende gennem leg.
- Dræb byboerne og æd deres hoveder! - Det er krig.
De har ikke en god indflydelse.
Javist.
- Må jeg komme ind? - Må De?
Jeg mener, selvfølgelig, det må De.
- Te? - Måske senere.
Jeg vil først introducere mig selv for børnene.
Nej, vent.
Hvorfor sætter De ikke vand over imens?
Det tager kun et øjeblik.
- Du kan ikke stoppe mig. - Slip!
- Hør på mig. - Dø! Dræb!
Sæt mig ned!
Du er bare jaloux på min sans for mode!
Hold nallerne fra mit tøj! Det er fra Savile Road!
Må jeg venligst bede om jeres opmærksomhed?
Jeg er Nanny McPhee.
Dø!
Vær venlige at høre efter.
Jeg vil gerne bede jer om at holde op med at skændes og gå ovenpå i seng.
- Du ligner en udstoppet banan! - Det er bedre end et lokumspapir.
Sig mig hørte I, hvad jeg sagde?
Kvas. Kvas.
- Hold op med at skændes. - Slip mig.
Straks.
- Min far har en høj stilling. - Lærte han dig måske det her?
Var det meningen, det skulle imponere os?
Hvad sker der?
Nej, ikke også mig!
Åh, nej!
Vincent, stop!
Det kan jeg ikke! Der er et eller andet, der tvinger mig!
Det er hende!
- Hvad? - Det er hende, der får os til det.
- Han har ret. - Hvad taler du om?
Det må være den der stav!
Det kan næsten ikke være andet! Stands os!
Stands os.
- Vil du ikke nok! - Vil du ikke nok!
På én betingelse,
at I siger undskyld, fordi I har slået hinanden og lover at holde op
med at skændes.
Siger undskyld?
- Jeg siger ikke undskyld til dem! - Og jeg siger ikke undskyld til dem!
- De ødelagde jo marmeladen. - Så de burde sige undskyld til os.
- Teknisk set var det Cyril, der ødelagde den. - Åh nej!
Hvad er der galt, Vincent?
Fars breve!
Lige om lidt bliver de brændt.
Du holder dig bare fra dem!
Jeg kan ikke, hun tvinger mig! Sig det nu!
Okay! Så siger vi undskyld.
Jeg er ked af, jeg slog dig med ildrageren, Celia,
og jeg lover aldrig at gøre det igen.
Undskyld! Jeg er ked af det!
Undskyld, Cyril!
Celia, kom nu, det er vores fars breve!
Så lad gå, jeg er ked af det!
- Cyril! - Sig så undskyld!
Brevene!
- Cyril! - Sig undskyld.
- Cyril. - Sig undskyld.
- Sig det. - Sig undskyld, kom nu!
Okay, okay! Så undskyld!
Hjælp!
Hør, hvad laver De dog her, hr. Edelweiss?
Frække fugl.
Dit tossede kræ.
Hvis De prøver på at imponere mig, er jeg bange for, det ikke virker.
Hop af.
Nej.
De er stadig ikke tilgivet.
De ved, hvad De gjorde.
Det er uhøfligt at stirre.
Op i seng med jer, tak.
Godnat, mor.
- Godnat, tante Isabel. - Godnat, tante Isabel.
Sov nu rigtig godt.
Vincent, vil du være venlig og lægge dem her tilbage, hvor de hører til.
- Tusind tak, Nanny McPhee. - Det var så lidt.
Op med dig.
Og kan De så tage vingerne på nakken.
Af sted.
Deres børn skal i alt have fem lektioner, fru Green.
Lektion ét, ikke at skændes, er fuldført.
Er de holdt op med at skændes?
I aften går børnene tidligt til ro.
Jeg tager mig af det.
De burde have en smule tid til Dem selv.
Tid til mig selv?
Nu kommer hun!
Vi skændes altså ikke!
Nej, det kan jeg høre, Vincent. Fornemt.
Hør her. Jeg ved ikke, hvordan det der nedenunder skete,
men jeg bestemmer her. Og jeg skal ikke have hjælp af en barnepige.
Min søster og jeg tilhører slet ikke familien,
så hvem det end er, De skal passe, er det i hvert fald ikke os.
Jeg vil bede jer om at høre godt efter.
Der er noget, I skal vide, om den måde jeg arbejder på.
Når I har brug for mig, men ikke vil have mig,
så må jeg blive.
Når I vil have mig, men ikke har brug for mig,
så må jeg af sted.
Hvem i al verden vil dog have Dem?
Ja, det er en sælsom tanke, det giver jeg dig. Men sådan er det.
Hvad angår sovepladserne, så er der ingen gæstesenge,
så Norman, jeg formoder, at du deler med Cyril?
Jeg vil hellere dele med en ged.
Men geden vil ikke dele med dig og heller ikke jeg.
Jaså.
Celia, Megsie, er I villige til at dele seng?
Jeg deler ikke noget som helst med den lede harpe!
- Jeg vil hellere dele med Matilde. - Hun er vores ko.
Og jeg vil hellere dele med en elefant.
Ja tak, Vincent, men det bliver ikke nødvendigt, at du deler.
Haha, jeg skal ikke dele. Jeg skal ikke dele.
Men hvad angår jer andre, bliver I nødt til at finde ud af det sammen.
- Jeg nægter. - Jeg nægter.
Jeg nægter.
Det beklager jeg. Det må De virkelig undskylde.
Hvordan går det deroppe?
De må være helt udkørt. Sæt Dem ned, så laver jeg lidt te.
Jeg har desværre ingen småkager. Men det er der jo ingen, der har for tiden.
Hvordan går det deroppe? Deler de?
Ja. De er skam flinke til at dele.
Faktisk har de fundet ud af, hvordan de indretter sig
helt på egen hånd.
Jamen det er jo et mirakel!
Hvad har De...
Hvordan i al verden klarede De dog det?
Jeg er bange for den viden er strengt fortrolig, fru Green.
Hæren er yderst påpasselig med sine metoder.
Ja ja, naturligvis.
Te.
Jeg har desværre ikke så meget som en tør småkage at byde Dem på.
Det er jeg virkelig ked af.
De forlader os da ikke, vel?
Nej, De kan tro nej.
Gudskelov.
Børnene har jo brug for mig.
Sagen er, jeg har ikke råd til at betale lige for tiden,
- men... - Det skal De slet ikke tænke på, fru Green.
For hæren aflønner mig,
og jeg har selv fundet et sted, hvor jeg kan bo.
Godnat, fru Green. Og nyd Deres te.
Ryk dig lidt. Jeg får din klov i øret.
- Jeg har altså ikke klove. - Det var Matilde, jeg mente, dit fjols.
Puh, hvad er dog det for en stank?
Det er geden, din torsk.
Og det er hende den grimme barnepige, der står bag.
Vil du have en pude, lille Ellie?
Du er lidt stor til sengen,
men det gør ikke noget.
Matilde, du hjælper ikke til. Hjælp til.
Fald i søvn.
Fald ned.
Er De fru Bimmers?
Jeg er Nanny McPhee. Lille "C," stort "P."
Godaften.
Ja.
Åh, min elskede.
Hvor er du?
Godt.
Smågrise. Grise,
kom her.
Smågrise.
Grise, grise.
Halløjsa.
Af sted med dig, øffer. Sådan.
Når først I er væk, bliver gården min.
Ud af fjerene.
Red sengene. Og ikke noget med snyde i hjørnerne, mange tak,
og så venter morgenmaden. På minuttet.
Min elefant er væk.
Det er rent ud sagt typisk den her familie, at hyre en barnepige
med et fjæs, der kunne vinde krigen på egen hånd.
Vi har ikke hyret hende, og hun er ikke vores barnepige.
Hvem er hun så?
Og hvordan får hun os til at gøre de ting?
Jeg har en teori.
Hun er et hemmeligt våben.
Der er ingen tvivl.
Min far er højt placeret i krigsministeriet, så jeg ved, hvad jeg taler om.
Jeg vil tro, at den stav, hun har,
udløser en form for lugtfri kemikalie, når hun slår med den.
Sagt ligeud, hun har gasset os.
Det er for tumpet.
Det kan da umuligt være lovligt.
Jeg har gode nyheder, fru Green, for lektion to,
at dele med hinanden, er fuldført.
Det er da vidunderligt.
- Er det dig, Cyril? - Ja, såmænd.
Godmorgen, min ven. Hvorfor har du iført dig en gasmaske?
- Hvis der skulle komme et gasangreb. - Et gas...
Jeg tvivler stærkt på, der bliver noget gasangreb i den her del af landet, min ven.
Det er derfor, dine forældre sendte dig herud.
Det må vist stå værre til i London, end jeg troede.
- Hvor er Celia henne? - Hun leder efter noget at tage på.
Åh, ja, det er jeg virkelig ked af.
Jeres mor tilgiver mig aldrig.
Sig ikke, det der er ostelærred.
Afskyeligt, rædderligt, formløst.
Og husk nu, at gårdmand Macreadie kommer efter smågrisene ved middagstid.
Men jeg skal nok nå tilbage. Nå, men nu må jeg løbe.
Vi får et stort parti musefælder i butikken i dag.
Dem må jeg have fat i før fru Docherty...
For himlens skyld.
Vi tales ved udenfor.
Hvor er De uappetitlig.
De får opstød, fordi De har bøvl med maven,
og De har bøvl med maven, fordi De har spist kit fra vinduesrammen.
Jeg er ikke interesseret, hr. Edelweiss.
Er alle smågrisene væk?
Ja, det er da interessant,
yderst interessant.
Så er den ordnet.
Godt! Pligterne.
Megs fodrer Matilde.
Jeg gør smågrisene klar til gårdmand Macreadie.
Vincent går ud efter æg.
Cyril muger ud i dyrenes møg.
Jeg ville elske at muge ud i møget.
Det er faktisk noget af det bedste, jeg ved,
men desværre har jeg glemt mine møgmugere derhjemme.
- Måske vil Celia gerne... - Jeg kommer tilbage, Cyril.
Hvad pokker er det der?
Jeg tror primært, det er tyl.
Det er min mors brudekjole.
Den gamle las her? Utænkeligt. Den har ikke engang noget slæb.
Tag den af.
Nej, det kan der ikke blive tale om. Du har ødelagt alt mit tøj,
og det her er husets eneste anstændige kjole.
Du har stjålet den fra min mors værelse. Tag den af!
- Jeg har ikke stjålet den. Jeg har lånt den! - Megsie!
- Grisene er løbet væk. - Hvad?
- Der er et hul! - De er forsvundet!
Jamen så må vi finde dem, inden gårdmand Macreadie kommer.
- Kom nu, Norman! - Du kommer med!
- Det mener du ikke! - Hør her. Det er præmiegrise.
Pengene vi får for dem, betaler månedens traktorafdrag.
Og hvis vi mister traktoren, så ryger høsten,
og hvis høsten ryger, mister vi hele gården.
Hvor forfærdeligt for jer.
Kom nu! Det er vores fars gård, og høsten betyder alt.
Du kan ikke tvinge mig.
Og du kan heller ikke tvinge mig.
Jeg har min gasmaske på, så din stav preller af på mig.
Og så vil jeg desuden indberette dig til min far,
som er højt placeret i krigsministeriet.
Vi har ikke tid til det her.
Hvad hvis det var jeres fars gård, du ville da hjælpe ham, ikke?
Ville du, Cyril?
Hjælpe din far?
For pokker da.
Åh nej nej. Jeg kan umuligt løbe i de hæle her.
Du vover på at gasse mig!
Dér er den.
- Hvad laver du her? - Jeg hjælper.
Jamen så kom, hvis du skal med.
Kom nu.
Jeg hjælper kun til min mor kommer.
- Fang den! - Sit, gris.
- Jeg har fanget én! - Jeg håber ikke den bider.
Godt. Stille og roligt.
Har de fanget to allerede?
Ja, det går jo ikke.
Vi skal jo ikke gøre det alt for nemt for dem.
Orv!
Hvad laver den?
For pokker da!
- Er det der normalt? - Nej, det er ej.
Jeg havde ingen anelse, om at livet på landet kunne være så underholdende.
Åh, nej. Kom tilbage, gris!
Gris, kom tilbage!
Kom tilbage!
Nej, gris!
Hold da op! Jeg vidste slet ikke, grise kunne svømme så elegant.
Det kan de heller ikke.
Efter dem.
Halløjsa, Phil.
Goddaws, gårdmand Macreadie.
Pruuh, pruuuh.
Jeg er ked af det med smågrisene.
Smågrisene? Hvad, mine grise?
Ja, har du ikke hørt, de er væk? De forsvandt her i nat, de slap ud.
Slap ud?
Åh, sikken skam.
Forfærdeligt.
De slap altså ud?
Det er nogle sjove dyr, grise. Kvikke.
Jeg havde engang en gris, der kunne spille kriblekryds.
Den bankede ordene med sine tæer.
"Tryne", flot ord.
Isabel må være meget oprevet.
Tak for informationen, Phil. Så sparede jeg turen.
Farveller.
Vent lige lidt.
Den ene tjeneste er den anden værd. Jeg giver dig et lift til gården.
Nej, nej nej. Nej, jeg går.
- Hop op. - Nej, ellers tak.
- Jeg vil gerne. - Vend om.
- Pjat med dig. - Hej så længe.
- Op med dig. - Nej tak.
- Kom nu. - Godt så.
Jeg ved ikke, hvordan vi skal nå at fange dem.
De skal sælges om en halv time.
Jeg har et forslag. Vi må finde på en strategi, en taktik, en gennemtænkt slagplan.
Og hvor er du uddannet nøjagtigt?
Kadetskolen.
- Åh. Nå, fint nok! Vi prøver. - Ja.
Godt! Se, vi er her, og de er dér, dér, dér og sandsynligvis også der.
- Megsie? - Parat.
- Celia? - Parat.
- Tre. - To.
En.
De har gravet hul.
- Hvor er øfferne, Isabel? - De er væk.
- Åh, nej! - De er forsvundet, hver og en.
- Grise! Øf, øf. - Væk.
Hvad skal vi gøre?
Måske fandt de ud af, de skulle sælges, fru Green.
- Det er nogle kvikke dyr. - Meget kvikke.
Hvordan skal vi betale for traktoren? Hvordan skal vi nu få klaret høsten?
Jeg vil gerne se, om jeg kan hjælpe, fru Green,
men jeg har selv hænderne fulde med hveden,
- og alle mine drenge er i hæren... - Det er den fordømte krig.
Pokkers jeg er så platfodet.
Jeg er ked af, du måtte rejse forgæves.
Ja, det går nok. Pyt med det.
Held og lykke!
De gemmer sig.
Isabel, skriv under. Jeg har en køber i dag. Men det har jeg måske ikke i morgen.
Det bliver nok ikke så slemt. Tænk lige over det,
slut med bekymringer om traktorer og høst og...
Grise!
Børn.
- Se. - Hurra!
Godt. Hvad har vi her? En, to, tre, fire og fem.
- Du fik hele flokken. - Fik du dem alle?
- Disse grise er nogle sjove nogle. - Vi fik dem alle. Ja, dem alle.
- Alle sammen? - Jeg kan ikke tro mine øjne.
Sådan der.
Traktorpenge.
- Og så slog han en koldbøtte. - En koldbøtte?
Jeg vidste ikke, I kunne svømme.
De er altså meget mere værd.
Grisene er de rene genier.
De kan lave synkronsvømning.
Så, ikke nogen røverhistorier.
- Men det gjorde de altså! - Megsie.
Men de synkronsvømmede altså.
- Så er det nok, Megsie. Stop! - Det er sandt.
De kan klatre i træer.
Ikke flere røverhistorier. Grise klatrer ikke i træer.
- Lad være med at fjolle. - Men det gør vi ikke!
Han prøver bare at få en smule mere for dem, og det er også i orden.
Det er nogle kvikke dyr.
Tusind tak.
Godt, kom så her.
Jeg kendte engang en gris, der kunne tælle til ti på fransk.
- Er det rigtigt? - Nej.
Kom så.
- Se her. - Synkronsvømning.
- Klatrede i træer? Bare tanken. - Den klatrede i træer.
Det var... Det var sandt.
Det var sandt. Det var ligesom...
- De klatrede i træer. - En piouette.
Det var som rent trylleri.
Ja.
- Rent... - Trylleri.
Synkronsvømmere.
Jeg er bare så stolt af jer. Giv mig en krammer.
Er det...
Er det min brudekjole?
Det er vores skyld.
- Vi kom til at ødelægge Celias... - Nej, det er min skyld.
Jeg lånte den uden at spørge.
Jeg ville ikke have jagtet grise i den. Jeg er virkelig ked af det.
- Hvor er sløret? - Vi brugte det til at fange grisene.
Jeg har det her.
Det var min skyld. Vi skulle bruge et net.
Undskyld.
Jamen, jeg...
Hvor er dog I bare geniale.
Nu skal I høre. I morgen tager vi alle sammen på udflugt,
og når jeg har fået betalt afdraget, så bruger vi de ekstra penge på ingefærvand!
- Hurra! - Hurra!
Ingefærvand? Ingefærvand?
Lektion tre, at hjælpe hinanden, er fuldført.
Det er kvikke dyr, de grise.
Hej hej, Rumle. Hej hej, Bertha.
Hej hej, grise.
Mor!
Se, det er mor. Jeg vidste, hun ville komme.
Cille, stop.
Mor, du vil ikke tro det. Men vi har lige reddet nogle små grise.
Og de dansede og...
Hvor er mor?
Hendes nåde er stadig i London, frøken Celia.
- Men gav du hende min meddelelse? - Ja, det gjorde jeg, frøken Celia.
Så du kommer for at køre mig hjem?
Nej, desværre ikke, frøken Celia.
Jeg fik besked på at køre ud med de sko, De glemte derhjemme.
Fontarelli var det vist.
Hun har jo sikkert meget at se til.
Ja, det har hun.
Hun har rigtig meget at se til.
Hvad står I og glor på? Det er ikke nogen cirkusforestilling.
- Cyril, det var ikke for at... - Gå væk!
I ved ingenting om os.
Jeg vil altså ikke have dem.
Må jeg prøve at se dem?
Jeg er ligeglad med dem. Du må få dem, hvis du vil.
Det her er mit pæneste tøj, men du må godt bruge det som hverdagstøj.
Nygifte
Taget!
Årh, du kan bare vente dig! Du er den!
Kom og smag, de boller vi har bagt.
Ikke endnu.
Åh, se, hr. Docherty. Hvor betænksomt.
De har lagt puder frem.
Nej, fru Docherty, jeg må desværre skuffe dig med,
at det en kokasse, ikke en pude.
Men kan jeg ikke sidde på den alligevel. Den ser så rar og blød ud.
Sådan.
- Hjælper du mig ned? - Sådan.
Ja, nu sidder jeg rigtig behageligt.
Skal du ikke sidde ned?
Vil du have en bolle, Nanny McPhee?
Jeg tror jeg springer over. Ellers tak.
Åh, for himlens skyld. Kan De komme væk med Dem, mr. Edelweiss.
Dem og Deres modbydelige manerer.
Hop så af. Jeg har sagt, jeg ikke vil have Dem på skulderen.
Hvad har han gjort, siden du er så sur på ham?
Han spiser højest upassende genstande.
- Jeg beklager virkelig. - Som hvad?
Blandt andet vinduesrammekit!
Vinduesrammekit?
Vinduesrammekittet i hver eneste af mine vindueskarme,
så alle ruderne faldt ud på én gang.
- Åh, pyh! - Det var ikke pænt af ham.
Jeg er ligeglad, hvor glad De er for det, fjerkræ. Det er en skrækkelig vane.
Hvad har du fået dine medaljer for, Nanny McPhee?
Mod, elskværdighed, beslutsomhed,
fantasi, entusiasme, kurvefletning
og betingelsesløs tillid.
- Så er der sandwiches! - Hurra!
I min...
I min egenskab af landbetjent, fru Green,
må jeg så ikke foreslå, at De udstyrer familien med beskyttende hovedtøj,
hvis nu bomberne pludselig begynder at regne?
Docherty og jeg går med dem derhjemme.
Jeg tror ikke, der falder bomber i den her del af landet, hr. Docherty.
Vi sidder jo midt ude på Herrens mark.
Der er jeg bange for, De muligvis tager forfærdeligt fejl.
Se det for Dem.
Der kommer et fjendtligt fly,
med en fjendtlig bombe ombord.
Og den fjendtlige pilot er slemt forkølet.
Det bliver de også. Præcis som vi bliver.
Han nyser én gang,
der sker intet.
Han nyser for anden gang,
igen sker der intet.
Han nyser for tredje gang, og nu skal I se rigtig godt efter,
han rammer den store røde knap med sin store røde tud, og så
falder bomben!
Kedlen koger.
- Stort bang. - Uha, ja, sikke noget.
Så må vi jo bare håbe på,
at de ikke bliver forkølet, ikke sandt, hr. Docherty?
- Æg og karse eller torskerogn? - Salami.
Se her, jeg kan stå på hænder.
- Så er der ingefærvand. - Ingerfærvand!
- Megsie har fået mest. - Nej, hun har ikke.
Norman har altså fået præcis lige så meget som mig.
Godt, der er kun to dråber tilbage.
- Mig. - Mig.
Der er onkel Phil. Hurtigt, gem kagen.
Nå, jeg regnede ellers ikke med, at han kom.
Der er han med sin dumme kontrakt.
Nej, vent, det ligner mere et brev, han har der.
Norman, Megsie, onkel Phil har et brev til os.
Næ, der er brev fra Rory. Det er da dejligt, sådan som de har ventet.
Det er ikke et brev, min ven.
Det er gult.
Det er et telegram.
Hvad er det?
Fra krigsministeriet.
Det er da ikke til os, er det?
Det er da ikke altid dårligt nyt, er det?
Vi er jo nødt til at tro på det bedste, er vi ikke?
Mor?
"Faldet i kamp."
Det gør mig virkelig...
Sikke noget.
Den er genialt udtænkt, den her maskine.
- Han må have været fantastisk god... - Han er ikke død.
Hvad?
Han er ikke død. Jeg ved det bare.
De har taget fejl.
- Norman, hæren tager altså aldrig fejl... - De har taget fejl.
Undskyld.
Men hvordan? Hvordan ved du det?
Altså, min far siger altid, at han kan mærke tingene i kroppen.
Han kan mærke, hvilket vejr vi får,
og han ved, når noget skal til at ske,
som hvis en ko skal til at kælve, eller hvis et lam har brug for hjælp.
Og han har altid ret. Hver eneste gang.
Og nu kan jeg mærke i min krop, at han er i live. Jeg ved det bare.
Du tror ikke, at du har det sådan, fordi du lige har hørt...
Nej, det er ikke derfor. Jeg ved det bare.
Godt så.
Hvad har du så tænkt dig at gøre ved det?
Vi er nødt til at finde ud af hvor han er. Og vi skal finde ud af det i en fart.
Mor sælger gården, hvis hun tror, han er død.
Hun tror ikke, vi kan klare det alene.
Men altså hvordan finder jeg ham?
Jeg kan jo ikke bare løbe ud og lede efter ham.
- Jeg har måske en idé. - Hvad? Hvad, sig det!
Jo, det er bare... Min far.
- Han er højt placeret i krigsministeriet. - Meget højt placeret.
Præcis, han må hurtigt kunne finde ud af det.
- Hvor er han? - I London.
- Men hvordan kommer vi ud til ham? - Jeg ved det ikke, vi må have lidt hjælp.
- Skal vi spørge din mor? - Nej, jeg må have bevis for, at han er i live,
bevise det for hende.
Men hvem så? Hvem kan hjælpe os?
- Drengene er på vej til London. - Det kan ikke passe.
De sagde de skulle se til kornet.
Nej, hør her.
"Megsie! Far ikke død.
"Noget jeg kan mærke. Sig det ikke til mor.
"Er taget til London med Cyril for at bevise det.
"Det er det eneste, der kan få hende til ikke at sælge gården!"
Men hun har besluttet at sælge, det sagde hun selv. Kan vi ikke sige det?
Nej, Norman har ret. Vi må ikke sige noget, før det kan bevises.
- Så hun må holdes hen til han er tilbage. - Ja, nemlig.
Hvor er vi?
I Chelsea! Har du aldrig været her før?
Jeg har ikke engang været i London før.
Lord Nelson.
Hvad gør vi så nu? Det her tager jo en evighed.
Uh, altså for søren.
Jeg havde håbet, vi ville kunne undgå det,
men, Norman, er du venlig at skrue det lille, røde hjul hele vejen rundt i urets retning.
Godt, tak for det.
Nanny McPhee, hvor længe kommer det til at...
Jeg kan ikke udstå trafikken i London.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Udsovet? - Ja tak.
- Se hvad jeg har! - Hvad er det?
- Det er en nyreskål, Phil. - Der kan snildt ligge to af slagsen i den.
I skal da vel ikke bruge dem begge.
Hør her, de damer. Skødet til gården vil være i jeres hænder, før I ved af det.
Det håber jeg også, Phil,
for sandheden er, at sådan en nyrefjernelse er en lang og smertefuld procedure.
Og det her haster, mester.
KRIGSMINISTERIUM
Der har vi krigsministeriet. Ud med jer.
- Parat? - Parat.
Held og lykke.
- Går det? - Ja.
Jeg er lidt nervøs, men ja.
Goddag, sir. Vi vil gerne tale med Lord Gray, det handler om liv og død.
Forsvind inden jeg basker jer.
Sig det nu.
- Han er min far. - Bevis det!
- Hvad? - Bevis det eller pil af.
Sergent Jeffreys, du er vokset.
Nanny McPhee, ma'am.
Til Deres tjeneste, ma'am.
Ja tak, Ralph.
- Lektion tre gav pote, kan jeg se. - Ja.
- Hvordan er livet i hæren? - Stolt.
Har du lært at spise grønt?
Nå?
Jeg må være ærlig, Nanny McPhee.
Broccoli er stadig lidt af en udfordring.
Prøv med lidt ost.
Og husk så på, at i maj og juni er asparges et glimrende alternativ.
Jeg er ansvarlig for børnene. Luk dem venligst ind øjeblikkeligt.
På minutten, Nanny McPhee, ma'am.
Godt, Phil. Jeg er klar til at skrive under.
Mor, hvad laver du?
- Du ved, hvad jeg laver, skat. - Men Du er nødt til at vente på Norman.
Det er slut med at vente!
Hvis vi venter ét sekund til, så mister vi nyrerne.
Jeg mener køberen.
Megsie, der er ikke noget, Norman kan gøre ved det her.
Sig mig hvad skal det her forestille, knægt?
Undskyld forstyrrelsen, hr,
men vi har brug for din hjælp.
- Vi kommer hele vejen fra landet. - Vi?
Han mener mig, onkel.
Jeg mener onkel, Deres Excellence.
Og du er?
Norman, sir. Deres nevø, hr.
Tante Isabels søn.
Åh, ja, det var jo pigen, der giftede sig så uheldigt.
Som er lykkeligt gift med min far, hr,
som kæmper for Deres hær, så hvis De venligst vil omtale dem med respekt.
Og hvad er I så kommet for i dag?
Du må prøve at finde ud af, hvad der er sket med Normans far.
Med onkel Rory.
Vi har fået et telegram, hvor der står, at han...
Ja?
...at han er faldet i kamp.
Men jeg ved, de tager fejl. Jeg ved, han er i live.
Jaså. Så du siger, at det telegram,
et telegram sendt fra krigsministeriet, indeholdt fejlagtige oplysninger?
Ja, nemlig.
Og du har selvfølgelig beviser,
ellers havde du jo ikke vovet at vise dig her.
Har din far kontaktet dig, siden du modtog det telegram?
Nej.
Men så har hans deling givet lyd fra sig, formoder jeg?
Nej.
Men hvilke beviser har du så?
Jeg kan mærke det i kroppen.
- Du kan hvad? - Jeg kan mærke det i kroppen.
I kroppen?
Du kan mærke det i kroppen?
- Ja. - Milde himmel, knægt.
Vil det sige, du har overtalt min skvatmikkel af en søn
til at komme her, mens vi står midt i en krig
med en afsindig røverhistorie om en følelse, du går rundt med i kroppen?
Han er ikke nogen skvatmikkel.
Det var ham, der reddede smågrisene,
og ham der fandt på at hjælpe os ved at tage hertil.
Og jeg ved, at det med min far er rigtigt.
Jeg beder Dem! Kan De ikke bare forhøre Dem?
Jeg har tusindvis af mænd, der kæmper i min hær.
Hvorfor skulle jeg give din far, hvor værdig han end måtte være,
min personlige opmærksomhed?
Fordi...
Fordi de elsker ham, og det samme gør tante Isabel,
og har brug for ham.
Og jeg ved godt, hvorfor du sendte os ud til deres gård.
Det havde intet med bomber at gøre.
Jeg ved, at du og mor skal skilles.
- Så er det nok! - Nej, du skal lytte!
Du har gjort livet surt for dig selv og for os.
Er det ikke nok, hvad du har gjort?
Du må hjælpe, så tante Isabel og onkel Rory kan være sammen.
Vent her.
- Gør det nu bare, Isabel. - Jeg er jo nødt til at læse det, ikke?
Jo.
Mor, vær sød og vent. Vil du ikke nok?
Hold så op, Megsie.
"Det til ejendommen hørende løsøre..."
En mus. En mus under stolen.
Skal de virkelig skilles, din mor og far?
Så hvem skal du bo hos?
Min mor, vil jeg tro. Men det ændrer ikke så meget.
Vi ser ham næsten aldrig. Eller hende.
Vi bliver kun hentet frem ved særlige lejligheder.
I kan komme og bo hos os. Dig og Celia.
Det er pænt af dig at tilbyde.
Jeg beklager.
Hvad står der?
Jeg er bange for, han er S.I.K.
- Hvad er det? - Savnet i kamp.
Det er jeg ked af.
Vent.
"Savnet"?
"Savnet i kamp," ikke "faldet i kamp"?
Ikke faldet.
Telegrammet, I modtog, var ukorrekt.
Ja, faktisk er det slet ikke blevet registreret, at der skulle være sendt et telegram.
- Og det bør vi få undersøgt... - Jeg vidste det. Han er i live.
Tusind tak, onkel.
Det er min nevø. Han er, han er fra landet.
En "usleben diamant," som man siger.
Kom så. Vi må skynde os tilbage. Mor skal høre det her.
Cyril,
du har haft godt af al den friske landluft.
Fortsæt sådan.
Javel, sir.
Jeg mener, far.
Godt så.
Norman, hvis krigsministeriet ikke har sendt noget telegram,
så er, det du så, en forfalskning,
men hvem kunne dog finde på at lyve om, at nogen er død?
- Hvem ville gøre noget så stygt? - Onkel Phil.
Han har prøvet at få mor til at sælge vores halvdel af gården.
Han må have vidst, hun ville sælge, hvis hun troede, far var død.
Vi må skynde os.
Han er ikke død. Han er bare savnet.
Det er godt at høre.
Men vi må tilbage i en lynende fart. Vi forklarer alt på vejen.
Celia, vil du ikke nok holde op med at skrige!
Der er gået en halv time.
Der er ikke nogen mus.
Jeg så én. Den slap nok væk.
Godt.
Isabel! Skal vi nu ikke bare få det her gjort, hvad?
Har du en pen?
Mor! Vær sød og vent.
Så er det nok, Megsie.
- Phil, find en pen. - En anden pen. Godt.
Nanny McPhee, vi har brug for dig!
Kom nu, Nanny McPhee, vi har brug for dig.
Kom nu, kom nu, Nanny McPhee, vi har brug for dig.
Nanny McPhee, vi har brug for dig.
Vi har brug for dig. Vi har brug for dig.
Norman, vil du række mig min stok, tak?
Eller endnu bedre,
er du venlig at slå den ned på vejen og gerne ret hårdt?
Kom bare.
Tab den nu ikke.
Papirarbejdet, det indbefatter at erstatte den, bliver man træt af bare af at tænke på.
Fornemt Sæt den tilbage.
- Hvad var det den gjorde? - Hvad?
Da Norman slog med staven, hvad gjorde han det så for?
Halløj.
Mor, vær sød. Det er vores gård. Du må ikke skrive under.
Det her giver næsten sig selv.
Det gør det her også.
Og det her med. Skriv bare under der.
Hvor er pennen?
For himlens skyld, Phil.
Det er lige meget.
De var her.
Hej hej.
Jeg troede, du ville have, jeg skulle skrive under.
Jeg forstår ikke.
Nogen må have...
Jeg tror ikke, vi har flere penne, mor.
- Nanny McPhee. - Ja, min ven?
Hvor hurtigt kan den her køre helt nøjagtigt?
Se hvad jeg har fundet.
Godt, Isabel, skal vi så ikke få overstået det her?
Skriv under her, Isabel.
Jeg holder på din hånd, så den ikke ryster. Sådan.
Lige der, sådan.
- Hvad i alverden skal vi gøre? - Jeg ved det ikke.
Ja.
Jeg kan slet ikke komme på noget, der kan standse ham nu.
FJENDTLIGT FLY
"l-S..."
Fru ISABEL GREEN i fraværet af hr. RORY GREEN
- Det er en forsager. - Hvad er det?
En ueksploderet bombe. Vi har dem i London.
Den kan sprænge hvert øjeblik.
- Hvad? - Hvad?
Måske. Hvem ved?
Men det vil jo ødelægge høsten.
Det er et tegn.
De er ude efter mig.
- Ingen panik! Hjælpen er på vej. - Nu vil de dræbe mig.
- Ueksploderet bombe! - Nu vil de dræbe mig!
- Ueksploderet bombe! - Hvem er det, der vil dræbe dig?
Tæsketøserne.
Mafiosomadammerne.
Hjælpen er fremme. Så ingen panik. Fald ned!
Hvordan skulle jeg kunne det, jeg skal jo dø.
Nu kravler jeg ned under bordet.
Og jeg sætter vand over til te.
Jeg bruger mælk og sukker.
Gudskelov. Du er nødt til at anholde mig,
du er nødt til at anholde mig nu, inden de kommer.
Hvad?
Anhold mig nu! Jeg gentager...
Anholde dig for hvad? Du må først have gjort et eller andet kriminelt.
Hvad med dokumentfalsk?
Norman! Hvor har du været?
I krigsministeriet. Far er i live.
Hvad?
- Onkel Phil forfalskede telegrammet! - Ja.
Norman har ret. Det er kriminelt.
- Gider du så anholde mig? - Phil, du...
Hør, er I overhovedet ikke klar over,
at bomben hvert øjeblik, det skal være.
Stille. Vil I ikke nok lige være stille.
Norman,
kom her.
Far er savnet i kamp.
Jeg lytter.
Men jeg kan mærke i hele kroppen, at han er i live.
Åh, jamen så må det jo passe.
Åh, tak! Tak, lille skat. Åh, min lille skat.
Åh, min elskede dreng.
- Du skal også takke Cyril, mor. - Også dig, Cyril?
Cyril, kom her.
- Min modige dreng. - Hørte du det?
- Hvad? - Jeg er en forfalsker, en lumpen forfalsker.
Glem det, Phil! Der er en bombe derude, der skal gøres noget ved.
- Bombe? - Bombe?
Hurtigt, kom og se.
Her er håndjernene. Det må du selv klare.
"Bomber."
- Det er en forsager. - Det betyder ueksploderet bombe.
Men kornet. Hvis den springer, vil den blive ødelagt.
"At desarmere en bombe."
Nej! Nej, nej, nej.
Lås mig fast til dig.
Så er jeg i sikkerhed.
Er der nogen, der kan hjælpe mig?
Du fortjener ikke nogen hjælp, din onde person.
Jeg beder dig, Megsie.
Tillad mig.
Jeg mener, tak.
Jeg er i fuld færd med at desarmere bomben.
- Se, han væltede. - Ja, jeg tror han besvimede.
Hvem skal så desarmere den nu?
Drenge! I tager jer af hr. Docherty og sætter stigen op.
Celia, tag hans hæfte.
Du tager manualen og læser op, for du har den tydeligste udtale.
Nanny McPhee, vil du ikke nok hjælpe mig med at standse dem.
Jeg tror desværre ikke, at det lader sig gøre.
Er der nogen?
For jeg står lidt dårligt.
"Sådan desarmeres bomben.
"Hvordan man opnår en eksplosionsfri dag i tre lette trin.
"Første trin: Åben dækslet, der befinder sig i halefinnen."
- Åbn dækslet. - Åbn dækslet.
Åbn dækslet.
Dækslet er åbnet.
Hvad så?
"Trin to: Kap den blå ledning."
- Blå ledning. - Blå ledning.
Saksen her er for stor.
- Hvad kan vi ellers bruge? - Er der nogen, der har en lommekniv?
Prøv den her.
Den er helt perfekt.
Flot, Celia.
Hvad så?
Goddag, Phil.
"Trin tre. Kap den røde ledning."
- Rød ledning. - Rød ledning.
- Kan du se den? - Er den der?
- Har du gjort det? - Ti stille! Jeg kan ikke nå den.
Åh! Er det ikke bare spændende?
Hvad?
- Jeg klarede det! - Hvor flot! Rigtig godt skuldret.
Hvor er du god.
Megsie, godt klaret.
Hvad sker der nu? Hvad sker der nu?
Vi har utrolig gode nyheder, Phil.
Vi har nemlig alligevel ikke tænkt os at fjerne dine nyrer.
Fru Bims har besluttet at sådan en nyrefjernelse ikke er godt nok til dig.
Det manglede finesse.
Hun vil have, vi skal udstoppe dig, Phil.
Udstoppe dig! Og stille dig i indgangen til kasinoet som en advarsel for andre.
Åh! Det kan I da ikke.
Åh, bare rolig, Phil. Frøken Turvey er jo professionel.
Det her er et tidligt eksempel på mit arbejde.
Og sådan kommer du til at se ud.
Det er fascinerende, ikke?
Der er bare det. Vi bliver nødt til at tømme din krop, mens du stadig er...
i live.
Nej!
Hvad står der om lysene?
Du kan selv se, der står intet
- i hele bogen. - Vent! Der er en fodnote.
"På visse fjendtlige bomber er der et fjerde trin.
"Kap den grønne ledning."
Jeg kan ikke se nogen grøn ledning.
Den må være dækket til at alt det grå kit dér.
Det er stenhårdt.
Algernon, jeg vil ikke have, du går glip af eksplosionen. Kom nu, min ven.
Vent. Her.
"Advarsel, hvis den grønne ledning er dækket af en sprængmasse, der ligner kit..."
- Kit? - "...vil de røde lys blive tændt
"og påbegynde nedtællingen til eksplosionen."
Hvorfor står det bagerst?
Så, nu gælder det altså bare om at komme i dækning med det samme!
Megsie, kom ned med dig!
Se!
- Megsie! - Mor, vent.
Megsie, kom så ned med dig!
Mr. Edelweiss spiser sprængstoffet.
Kan du så komme ned, Megsie.
Megsie!
- Ja, vær nu sød at komme ned! - Hvad sker der?
- Megsie, det er for farligt. - Megsie, Vær sød at komme ned.
Jeg kan se den grønne ledning.
- Vi klarede det. - Kom ned, min skat.
Du gjorde det.
Du gjorde det, skat. Kom ned nu.
Godt klaret, Megsie!
Din kloge pige. Kom ned.
Bomben er desarmeret.
Åh! Det var skam let nok.
Jeg vidste, du kunne gøre det, Megsie. Godt klaret.
Lektion fire, at være tapper,
er fuldført.
Åh! Men hr. Edelweiss. Han er fuld af plastisk sprængstof.
Han sprænger i luften.
Søg i dækning, venner.
Det her klarer jeg.
Løb. Løb så hurtigt, I kan.
Sådan.
Jeg kan flyve!
Farvel!
Godt klaret, Phil.
Hvad sker der med kornet?
Orv!
Hvad er der sket?
Høsten er klaret.
Se, en rutsjebane.
Kom alle sammen. Den sidste, der kommer op, er et råddent æg.
Mig først!
Mor, kom op af stigen.
- Skat. - Se. Se.
Flot klaret!
Godt klaret, hr. Docherty. Op med dig.
- Nu skal du prøve, mor! - Godt. Jeg ved ikke.
Er du på vej?
Ja, jeg er.
Tak fordi jeg måtte bo hos dig, Aggy.
Tak fordi du spurgte, Nanny McPhee.
Se.
Det er en af Nanny McPhees medaljer.
Du har også fået én. Det er den grønne.
Det var den, jeg bedst kunne lide.
BETINGELSESLØS TILLID
- Hvorfor giver hun os sine medaljer? - Lad os spørge hende.
Hvor er hun?
Nanny McPhee?
Dér!
Nanny McPhee!
Hvor skal hun hen?
Hun rejser fra jer.
Hvad?
- Det kan hun da ikke. - Hvorfor?
Fordi I ikke har brug for hende længere.
Åh, det kan De da ikke mene.
Men jeg vil have, hun skal blive.
I har vist glemt hvordan hun arbejder, kære venner.
Hvordan?
Når I har brug for hende, men ikke vil have hende,
så må hun blive.
Når I vil have hende, men ikke har brug for hende,
så må hun af sted.
Det er ikke retfærdigt.
Det var ikke med vilje, vi ville have hende.
Hvad mener De, med vi ikke har brug for hende! De må være tosset.
- Nanny McPhee. - Vi standser hende.
- Nanny McPhee. - Nanny McPhee.
Nanny McPhee kan ikke lide at sige farvel.
Det kan jeg huske, fra da jeg var lille.
Kom tilbage.
Måske har de ikke brug for dig, men det har jeg.
Jeg har virkelig brug for dig. Helt desperat.
Kom tilbage.
Bare løb til, mor.
Stop ikke, mor, ellers mister vi hende.
Kommer du ikke tilbage? Kom tilbage!
Løb, mor, vi har brug for hende.
Nej, vi har ikke.
Farmand!
Far.
Hej, lille mand.
- Far, det er Cyril og Celia. - Celia.
Jeg havde tre børn da jeg rejste, og nu har jeg fem.
Jeg er hjemme nu.
Jeg er okay.
Lektion fem,
have tillid,
er fuldført.
Op med dig.
SLUT
- Personen, De søger... - Er Nanny McPhee.
- Nanny McPhee. - Personen, De søger, er Nanny McPhee.
SLUT Danish