Pust det inn, jenter.
Reisen min begynner i dag.
Endelig gir jeg noe til verden jeg er stolt av.
DUNPHY TÅRNETs Fremtidige Hjem
Som barn drømte Wright-brødrene om flyvemaskiner.
Oprah drømte om å gjemme presanger under stoler.
Og jeg drømte om å bygge noe storslått.
Jeg og Jay kjøpte nylig en ledig tomt
hvor vi bygger Dunphy-tårnet.
Alt jeg ville gitt for å gå tilbake i tid
og fortelle den 15-årige drømmeren som tegnet dette.
Vi gjorde det, gutt.
-Hei. -Claire, du ser fryktelig ut.
-Takk. -Nei.
-Du ser så stresset ut. -Å, ja.
Den spa-dagen jeg bestilte til deg i morgen
kom visst på et perfekt tidspunkt.
Å, den ja.
Jeg må være veldig forsiktig med Gloria når det gjelder bursdagen min.
I fjor, av en eller annen sprø grunn,
ga hun meg et gavekort
til et latterlig kurs i salsa-dansing.
Som om jeg noen gang kommer til å bruke det.
Uansett, nå har hun overbevist seg selv om at
jeg ikke "setter pris på" gavene hennes.
Noen folk, vet du...
I morgen kan det bli litt hektisk på jobben.
Det er mye å gjøre på kontoret.
Jeg har veldig lyst, selvfølgelig.
Nei, Claire. Vi tar ikke denne dansen igjen.
Vi vet alle hva du synes om dansing.
-Dette er en stolt dag, Phil. -Takk, partner.
Vi må komme i gang snart.
Fotografen har tatt bilder av Haley når hun ikke ser på.
Så rart. Jeg har ikke leid inn noen fotograf.
Dunphy, ikke sant? Gerard Cook. Fin spade.
Takk. Jeg malte den selv.
Dette er partneren min, Jay Pritchett.
Jeg representerer Jeda Tech. Kjenner du til oss?
-Ikke i det hele tatt. -Du må tilgi Jay.
-Han er en luditt. -Uansett.
Vi holder til nede i veien, og vi vil utvide området vårt.
Vi vil ha denne tomten.
Og vi er villige til å tilby deg 20 prosent mer enn du betalte,
-pluss utgifter. -Det er et godt tilbud, Gerard,
men jeg tror ikke du forstår hva som skjer her.
Det handler ikke om enorme overskudd.
Vi bygger drømmen til min svigersønn, og den vil bli svært vellykket.
-For dette er en mann med en visjon. -Å, jeg vet alt om drømmer.
En dag håper jeg å begynne med kryptert pakkesvitsjing.
Lykke til, mine herrer.
Jay, visjonen min ble nettopp full av tårer.
Hva snakker du om? Jeg sa bare det tullet
for å dytte prisen opp.
-Han kommer igjen. -Håper ikke det.
Om du mente det eller ikke, er dette min drøm.
-Vi gjør dette for å tjene penger. -Og det vil vi.
I kraft av
det kommersielle reguleringstyret,
tar jeg herved the første offisielle spadetaket til vårt fremtidige hjem,
Dunphy-tårnet.
Det er...
veldig hard jord.
Det er et godt tegn. Jeg skal hoppe på den.
Har noen en ekstra spade?
Takk Gud for at du kom. Det er et mareritt.
Personalet er i opprør over alle budsjettkuttene.
Det var ille nok å si at det er slutt på overtid,
Men da jeg sa at det er slutt på bagels,
-kastet noen en kopp på meg. -Jeg vet ikke hva annet jeg kan gjøre.
Salgsmessig hadde vi ikke akkurat den julen jeg hadde håpet på.
Hva ga folk til hverandre?
Bare et forslag. Kanskje vi kunne sparke Kenny i varehuset.
-Ingen får sparken. -Men han gjør en veldig
sårende imitasjon av meg.
Alle samler seg rundt meg.
Jeg liker ikke disse budsjettkuttene noe mer enn dere gjør.
Jeg vil dere skal vite at jeg står med dere.
Jeg har kuttet ned på utgiftene mine. Lederne flyr på økonomiklasse.
Men jeg vil dere skal føle at dere blir hørt.
Så ikke bare er kontordøren min alltid åpen,
men jeg har faktisk fått den fjernet.
En veldig kraftig metafor, sjef.
"En veldig kraftig metafor, sjef."
Kenny, takk for at du holder humøret oppe.
Så bra.
-Gratulerer med dagen! -Hva gjør du her?
Du sa du var for travel til å komme deg ut av kontorent for å feire,
så jeg tok med feiringen til deg.
-Er det kaviar? -Ja!
Og litt til å vaske den ned med.
Sjampanje.
Finn en dør til meg.
Hvis jeg ikke vinner vitenskapsmessen med denne,
-er den rigget. -Amen, søster.
Vær så snill, startet dere uten meg?
-Nei, vi ble ferdige uten deg. -Ja, vi ville at den skulle virke.
Dere ville vel også ha den veldig enkel,
for dere kan gjøre den bedre her hvis dere legger til... Greit.
Dere kan gjøre den bedre hvis dere legger til...
Jeg syntes du sa at dere var ferdige.
Mitchell, jeg elsker deg.
-Men? -Ikke noe men.
Likevel vet vi begge at jeg er mer praktisk anlagt enn du er.
Jeg er flink med hendene.
Hvis det hjelper, gjorde ikke jeg noe heller.
Nei, det hjelper ikke.
Det er meningen at du skal lære av dette.
Jeg lærte et nytt banneord.
Jeg fikk en flis i hånden, det var verdt det.
-Se her. -Javel.
Var det alt?
Jeg er forvirret, for jeg er ikke "praktisk anlagt".
Nei, jeg må bare gjøre en liten justering.
Pass deg!
Går det bra?
Det var ikke en del av det.
Jeg kom så fort jeg kunne. Vær så snill og si at dette er gode nyheter.
Si at det der er olje.
Vi fant en kloakkledning som går rett gjennom eiendommen.
Pluss en vannledning, og av en eller annen grunn enorme lommer av metan.
-Snakk til meg, Pete. -Jeg gjorde nettopp det.
Hvor mye vil det koste?
Pengemessig snakker vi om seks sifre.
Når du sier seks, inkluderer det de to sifrene for cent?
Nei.
Og tidsmessig snakker vi om kanskje et år til å legge,
tillatelser, vann, elektrisitet, miljø...
Slutt å snakke til meg, Pete.
-Herregud. Hvorfor er Jay her? -Jeg ringte ham også.
Ser han dette, stanser han hele prosjektet.
Legg noe over hullet.
Tony, gjør noe for å fjerne lukten av metan.
Alle dere andre, se travle ut.
Hvorfor skjedde dette? En marihøne landet jo på skulderen min i dag.
-Hva er problemet? -Problemet er at jeg er sulten.
Løsningen: Vi er i gåavstand fra Lille India.
-Skal vi? -Hva er den lukten?
Det er Pete. Han er veldig følsom.
Ikke nevn det. Mens du er her,
tenkte jeg på å sette et sykkelstativ her.
-Hva pokker er det? -Jeg så ikke noe.
Hvis noe var galt ville sikkert noen ha...
Ja, endelig er dagen over.
Det er som i Flintstones.
Jeg har begynt å danne en teori
om at alt dette har å gjøre med hvorfor Pete ringte meg.
Jay, jeg tror du er litt paranoid.
Vel... Det er én ting.
Beklager, denne er definitivt vanilje. Jeg syntes du sa mocha.
Oi sann, jeg laget visst tilfeldigvis favoritten min.
-Takk for tipset. -Jeg har jobbet
her i fem år. Jeg kom ikke dit jeg er nå ved å være dum.
Jeg tenker på å ha en liten fest hos meg i kveld.
Vil du joine, A-Dog?
Hvis "joine" betyr å delta, og "A-Dog" betyr Alex, så ja.
Jeg skulle slutte i kafeen da skolen begynte igjen,
men jeg liker den egentlig.
Og den har lært meg noe viktig.
Hvis du later som du er som andre vil at du skal være,
kan du få så mange venner du vil ha.
Jeg skulle gjerne prøvd videregående igjen.
Herregud, her kommer han.
-Hvem da? -En liten kar i 40-årene.
Han kommer hver fredag.
Han bestiller alltid en superkomplisert kaffe.
Hei, Alex. Jeg vil ha en 600 ml,
iset tynn hasselnøtt-macchiato,
sukkerfri sirup, dobbelt espresso.
Lite is, ikke ingen is. Ingen krem.
-Takk for at du kunne møtes. -Jeg kom så fort jeg kunne.
Jeg løy til kjæresten min.
Alle gjør det i begynnelsen av et forhold.
"Å, jeg elsker jazz. Det er sexy når en mann gråter."
"Datteren din er så søt."
Jeg sa til Rainer at jeg elsker favorittserien hans, Game of Thrones.
Så nå skal han ta meg til Comic-Con.
Jeg elsker ikke Game of Thrones.
Har ikke sett Game of Thrones.
Og for ordens skyld, datteren hans er et lite monster.
Dette er mye å dekke på fire timer.
Vi begynner med alt du vet
om George R. R. Martin sitt mesterverk.
Jeg vet at en fyr dør, det er mange pupper,
og jeg tror det involverer et romskip?
Dette går mye fortere hvis du ikke snakker.
Han er på sett og vis i slekt med meg, men det er en lang historie.
Det går bra. Vi kommer alle fra sprø familier.
Onkelen min er min pappa.
Skiftplanen har kommet.
Hva pokker?
Doble skift i dag og klokken seks i morgen tidlig.
-Det er ikke rettferdig. -Ledelsen bryr seg ikke.
Det blir ikke noen fest i kveld.
Det blir det. A-Dog er på saken!
-"A-Dog"? -La meg beholde denne.
Ha litt krem på toppen.
-Og så... -Jeg skjønner.
Fantastisk bursdagsoverraskelse. Nå er den ferdig.
Den har bare såvidt begynt. Jeg har mange overraskelser på lager.
Bank, bank. Hva gjør jeg nå?
-Hva har du gjort? -Det er en massasje!
Slipp ham inn, unge mann.
Jeg er Ben, vi har møttes 30 ganger.
Gloria.
Min venn. Hør her.
Jeg liker tanken på massasje...
Du hater den.
Du hater alltid gavene mine, jeg vet ikke engang hvorfor.
Nei. Vær så snill, la meg snakke ferdig.
Jeg har alltid likt tanken på massasje på kontoret mitt,
og nå skjer det faktisk. Tusen takk.
-Hvem av dere er Claire? -Hun!
Flott. Bare gi meg den raske versjonen.
-Nitti minutter, forstått. -Akkurat.
Avdelingen min spør om det fremdeles vil være kaffe,
eller om de må begynne å ta det med seg. Hvem er dette?
Han skal ha intervju for en jobb i varehuset.
Han er truckfører.
Det stemmer. Det er 2017,
det er mange homofile truckførere.
Jeg er ikke homo!
-Det er greit, jeg er opplyst. -"Det er greit, jeg er opplyst."
Så morsomt! Du høres akkurat ut som han fyren der.
Greit, på tide å jobbe.
-Vi må ta en titt på disse. -Ja.
Vi ses senere.
Dette er sprøtt. Jeg trenger ikke en MRI.
Legen bestilte det da du sa at du kunne smake farger
-med fransk aksent. -Greit.
-Jeg kan ikke engang fransk aksent. -Sa ikke den var god.
Vi prøver vanligvis å få hodeskader raskt unnagjort.
-Ja. -Greit. Den er bare...
-Den er bare så liten. -Den er større enn den ser ut.
Intet galt med hjernen min,
for jeg har tre gode svar på det.
Cam, kom igjen. Hør på Bobby.
Han vet hva han snakker om.
Jeg tror ikke egentlig du kan stole på noe
som en voksen mann ved navn Bobby sier.
Kjære, du takler dette.
Greit. Robert? Hei.
Jeg har et kort spørsmål.
Hør, jeg vet at dette er en svær magnet,
og jeg har mange fyllinger.
Kommer de til å fly ut av hodet mitt?
Det skjer aldri.
Greit. Jeg tar også jerntilskudd,
-er det... -Et problem? Nei.
Bare kom deg opp på bordet, greit?
Kom igjen.
Nei. Det skjer ikke.
Jeg får flashback.
Kanskje jeg aldri sa det,
men som liten falt jeg i en brønn.
Det var samme dag som baby Jessica,
men hun fikk oppslagene.
Det gjør fremdeles vondt. Alle elsker en baby,
men ingen bønn for en storbygd tenåring
som satt fast i en brønn med hodet først i en time.
Du må roe deg ned, greit?
Det er over før du vet ordet av det.
-Om en time. -Greit, det...
-Nei! -Greit, Cam.
Bobby, kan jeg gå inn først for å vise Cam
at det går fint? Har vi tid til det?
-Jada, den neste pasienten min blør. -Kan du la være... Greit.
Se her, Cam.
-Bare vær forsiktig. -Det er komfortabelt.
-Vi har deg. -Greit. Det går bra.
Cam, dette er faktisk veldig beroligende.
Det var et torturkammer. Jeg var der i ett minutt, og gråt.
Jeg er så avslappet, så avslappet.
Nå er det din tur.
Kom igjen.
Og jeg er her rett ved siden av deg.
Ingen får være her bortsett fra pasienten.
Jeg er i det rommet, rett ved siden av deg.
Bare sett på høretelefonene. De spiller noe
for å gi deg noe annet å tenke på.
Dette er panikknappen.
-Bare trykk på den hvis du vil ut. -Greit.
Jeg tror jeg klarer dette.
Dette er American Life med Ira Glass.
Dagens program er om valpekjærlighet.
Vi hører om en mann som møtte sin sjelevenn
gjennom en tapt schnauzer,
en beagle fra Coos Bay, Oregon,
som var borgermester i en uke.
Vi begynner med første akt,
En rednings-collie på leting etter sin eier,
som har vært levende begravd i 18 dager.
Etter en uke med å drikke sin egen urin,
Kunne Horris Louton ikke lenger se bort fra den forferdelige sannheten.
Oksygenet tok snart slutt.
Hjelp!
Hjelp, få meg ut herfra!
Jeg skal drepe deg!
Cam, kom igjen. Dette er alvorlig.
Herregud, jeg får ikke puste. Jeg trenger luft!
Jeg beklager. For en unge han er.
Det er et kamera der inne. Jeg så deg gråte.
Og til sist, ansatte må være med å bestemme skiftplanen.
Det vil la oss planlegge livene våre,
og vil resultere i mindre fravær.
Med andre ord, ingen kaffeinering uten representering.
Har jeg fått sparken?
Tuller du med meg?
Det der var 600 ml ideer i en 500 ml kopp.
Jeg har oversett en lovende stjerne
rett under nesen min.
-Men det er jo... -Ja.
-Sjefsassistent-forkleet. -Jeg kom ikke hit for det.
Det er nettopp derfor du får det.
-Men jeg kan ikke... -Hysj!
Herregud, dette er så forvirrende.
Så den lille fyren fra Elf...
-Tyrion Lannister. -Jeg kan ikke skuespillernes navn.
Er han broren til Jaime eller Cersei?
Begge. Jaime og Cersei er bror og søster.
Men de gjorde det jo nettopp i tårnet. For noen syke greier.
Fortsett.
Det skjedde nettopp noe sprøtt.
Jeg gikk inn med mange krav...
Og feiget deg ut med en forfremmelse.
Nei. Stol på meg, ingenting vil forandre seg.
Men nå som jeg ser det, kan en av dere
ta ut søpla en eller annen gang?
Heil sjefsassistenten.
Nei, dette er bra for oss alle.
Nå har vi noen på innsiden. Meg.
-A-Dog. -Eller Adolph.
Nå synes jeg at du gjør narr av grusomheter.
La meg ta meg av snakkingen.
Bra. Jeg føler ikke for å snakke.
Siden jeg hadde en drøm i 30 år, bare for
å se den gå opp i flammer som øyebrynene til Pete.
-Jeg føler... -Er det sånn du ikke snakker?
Der er han. Gå.
Å, det er deg.
Før du sier noe, er vi fremdeles ikke interessert.
-Greit. -Men hvis vi var interessert,
ville det koste mye mer enn du tilbød.
-Hva med all kloakken? -Du blir vant til den.
Da jeg ga dere tilbudet,
visste vi ikke om problemene.
Vi er nok ikke interessert mer.
Gerard, jeg liker deg.
Vi er villig til å si fem prosent.
Som sagt trekker jeg tilbudet mitt.
-Vil dere sitte på? -Vi har en bil, tusen takk!
Håper ikke det er den der borte.
Hunden min er i den bilen!
Hei!
...og mens Hodor blokkerte døren for å redde sin venn, Bran Stark,
fikk Bran et syn av en yngre Hodor som sa,
"Hold døren."
Og til sist, "Hodor,"
det eneste ordet han skulle si resten av sitt liv.
Som nå snart skulle ta slutt.
Han visste det.
Hodor visste hele sitt liv
at skjebnen hans var å redde livet til sin lille venn.
Akkurat som du har reddet meg fra en pinlig Comic-Con.
Så takk, Manny.
Ingen årsak. Jeg må komme meg av gårde.
Jeg også. Jeg må kle meg ut som Khaleesi.
Jeg kan vel bli her noen minutter til.
Jeg kan flytte festen til mandag.
-Jeg er ledig på mandag. -Vi snakkes senere.
Nei, vær så snill. Jeg mente ikke å svikte dere.
Vennskapet deres betyr mer enn dette teite forkleet.
"Teite?"
Scott.
Det er haugevis av mennesker som ville drept for dette forkleet,
men det er bare ikke min sti.
Det ekstra ansvaret får meg til å føles fremmedgjort.
Det er ensomt et trinn nedenfor toppen.
Du tror meg kanskje ikke, men det er enda mer ensomt helt her oppe.
Et sted på klatreturen opp glemte jeg min egen drøm.
Å være den beste pokkers speed metal-trommisen i hele riket.
-Det er ennå tid, Scott. -Du har rett.
-Jeg slutter. -Hva?
Du er sjef nå.
Dere to. Fest hos meg. Kom.
-Javel. -Greit.
Forresten, ett av toalettene flyter over.
Alvorlig? Taket?
Jeg har lett overalt.
Jeg trengte bare litt rom og frisk luft.
Det lukter så lilla.
Greit, du skal inn i det røret. Kom igjen.
Alvorlig? Kan du ikke dra hardere?
Jeg er ikke den svake her.
Det er du som ikke vil ta en liten prøve.
Er du redd, eller?
-Er du en kylling? -Ja.
Tror jeg gjorde det klart da jeg tisset på meg.
Greit. Så bare dø.
Jeg tar meg av Lily på egen hånd,
og hun vil aldri mer være på en gård eller i et sirkus.
Jeg vil hjemsøke deg.
Eller du kan bare få hodet ditt sjekket,
så vi ikke mister deg fordi du er litt redd.
Vet du hva jeg gikk gjennom i den brønnen den 14. oktober 1987,
mens hele verden bare brydde seg om den mediehoren Jessica?
Hun var en baby, men ja.
Det var et helvete.
Og jeg ville ikke ha overlevd
hvis ikke de brannmennene hadde funnet
en måte å senke tanten min ned i brønnen for å ta på føttene mine
og si at det ville gå bra,
og at jeg ikke var alene.
Hvis jeg kunne være med deg der inne, ville jeg vært det.
Men jeg... Vent litt.
Du er kjempeflink. Jeg er her med deg.
Du er ikke alene.
Takk.
-Du er en god ektemann. -Det er veldig snilt av deg.
Og Cam,
hvis du er frisk,
så bare se her, den praktisk utfordrede pappaen
laget denne fotmassasje-maskinen helt alene!
Jeg gjorde det. Jeg laget den.
Det er godt, ikke sant?
Jeg ser at du slapper av.
Jeg er bare bekymret over at noen kommer til å se meg.
Ikke beveg deg, er du snill.
Jeg sa at hun er i et møte nå.
Slipp slipset mitt.
-Du løsner ikke opp. -Jeg lurer på hvorfor.
-Fortsett å jobbe. -Det er vanskelig å fokusere
når duften av trøfler
dunster ut av kontoret til kjæresten din.
Kjæresten min er sjefen deres.
Og hun er ikke min kjæreste.
Jeg nekter ikke for at det er en kjemi,
en atmosfære av "vil de, vil de ikke."
Folkens, hvis dere bare kan gi meg 20 minutter
til å ta meg av noe personlig,
lover jeg at jeg skal komme ut og høre på alt dere har å si.
-Hva foregår der inne? -Ja.
Det er en medisinsk situasjon.
Det er faktisk litt flaut.
Så jeg setter pris på deres støtte i denne vanskelige tiden.
Vi må bli ferdige. Hvor lang tid trenger dere?
-I hvert fall 15 minutter. -Greit, fem.
Denne jobben er vanskelig nok allerede.
-Vent, et lite problem. -Det kan vente!
Alle problemer kan vente!
Gå nå, mister.
-Kom igjen, jeg har vært i huset ditt. -Greit, Ben.
-Hva? -I dag er det Margarets bursdag.
Men det var for sent å avbestille kaken.
-Alle så at den ble levert. -Det er greit. La dem spise kake.
-Hva? -Tuller hun?
Det var ikke det jeg mente!
-Claire, pust. -Nei!
Gloria, vi er ferdige.
Ikke kjeft på meg. Jeg ville bare gjøre deg glad.
Og jeg prøver bare å gjøre deg glad,
for du er så pokkers følsom
over at jeg ikke liker bursdagsgavene dine.
Kom igjen. Dette er det siste jeg trengte i dag.
Herregud! Se på hendene hennes!
Hun har fått manikyr her inne.
-Hvordan sover du om natten? -Ta henne!
Vent litt, Josie, ingen skal ta henne.
Jeg innser at det ser litt ille ut, spesielt i dag.
En dag du har sippet sjampanje,
mens vi har gått over en time uten snacks.
Det er nok!
Dere burde alle skamme dere.
Hvor lenge har jeg kjent dere?
Dom, Kenny, Josie, to-hender.
-Alvorlig? -Dere går hjem klokken fem.
Denne damen gir seg aldri.
Hun går hjem og sover ikke
fordi hun tenker på hvordan hun kan gjøre firmaet bedre.
Kan dere ikke se hva det har gjort med henne?
Hvor stiv hun her.
De rare bevegelsene!
Måten hun gnisser tennene sine til støv på.
Jeg synes at hun fortjener å skjemmes litt bort.
-Så kom dere ut herfra! -Kom igjen.
-Gloria. -Jeg beklager.
Jeg ville bare gjøre det riktig i år.
Du gjorde det.
Greit. Sett deg ned igjen nå,
for å klemme deg er som å klemme et kaldt stativ.
Det føles godt.
-Unnskyld. Jeg drømte for stort. -Det er ikke din feil.
Det var jeg som trodde på deg.
Det var også du som spilte for høyt.
Vi har allerede slått fast at det ble gjort feil.
Vi må tenke på vårt neste steg.
Kanskje vi bør bygge noe mindre,
en kul restaurant eller noe.
Jeg tenkte på det. Men hvem ville kommet hit?
Det er ingen steder å parkere.
Herregud! Der har vi det. En parkeringsplass.
Ikke dårlig.
Vi kan bygge for ingenting
og betale ned lånet i morgen.
Vi snakker om dette et annet sted.
Kanskje 15-årige Phil hadde rett hele tiden.
Noen ganger må du se drømmene dine fra en annen vinkel.
Det var vel en parkeringsplass hele tiden.
Jeg håper det er middagen. Jeg er skrubbsulten.
Nei, det er pappa-alarmen. Han kan ikke sove mer enn to timer
på grunn av hjernerystelsen.
Se på ham. Han ser så fredfull ut.
Han har hatt en vanskelig dag.
Forrige gang jeg vekket ham, ble han så opprørt.
-Jeg kan gjøre det. -Hvem oppdro deg?
-Bare gjør det forsiktig, greit? -Takk.
Og ikke rør denne. Det er kunstprosjektet mitt.
-Kan jeg hjelpe deg med det? -Nei.
Pappa sa at han er mer kunstnerisk anlagt enn deg.
Greit.
Hva?
Flott, du er i live.
Oversatt av: Aleksander Songe-Møller Soleim