Hej, Jay!
-Välkomna. -Nyårsdagen hos Jay.
Min far skulle komma,
saker såg ut att bli bättre efter en dålig morgon.
Wow!
Kolla så högt den går.
Jag ska försöka spotta på en fågel.
Kom han precis ut från attraktionen?
Vet du, älskling, jag börjar få kalla fötter här.
Vi kanske skulle...
Om du är rädd borde vi bara gå.
Jag är besviken, för jag tyckte den såg jätterolig ut.
Mitt nyårslöfte att leva farligare fick en dålig start.
Ta för er av min julklapp.
Inget går upp mot en frozen margarita i en varm pool.
Visar Moder natur att vi kan göra allt hon kan.
Jag tar en att ta med.
Alex och jag är bara här för att rota i er garderob efter vintagekläder.
Vi ska på en 90-talsmusikfestival som heter Fo Shizzle Fest.
Dags att grisa ner sig.
Om sex till åtta timmar.
Jag gjorde thanksgiving-middag förra året och det gick inte så bra.
Cam sprängde kalkonen och fick geten att begå självmord.
Idag är det dags för min comeback- måltid och jag ska hålla det simpelt,
och grilla en gris. Man gräver bara ett hål, lägger ut ett lager kol
och sen ett lager bananblad, sänker ner grisen,
täcker med säckväv och folie. Och bam!
Sex timmar senare gräver man upp det, lägger det på ett fat och bam!
Middagen är serverad.
Killar.
Bara för att ni firade jul i Missouri,
betyder det inte att vi glömt er.
-Öppna era presenter. -Oj. Okej, jag börjar.
Då ska vi se.
Det är ett presentkort på E-Butler.
Det är en concierge-tjänst som man använder för ärenden.
Biljetter och sånt.
Jag älskar det. Som att ligga i en hotellsäng
utan att behöva handskar för att använda fjärrkontrollen
Okej, nu är det min tur. Åh.
Ett förkläde med bjällror på.
Och det står "Cam ska du få".
Är det inte ett misstag?
Vi betalade extra för att få det gjort speciellt.
Jag kom på det i en dröm.
Ta på dig det, kompis. Låt oss...
Låt oss ta bilder på er med era presenter.
Jay och Marie ska också vara med.
Kom igen, älskling.
Jag sa åt dig att Stella försöker döda mig.
Det var läskigt.
Inget hände. Jag vet vad du försöker säga.
Detta är varför jag tjatat om ert testamente.
Nej, Mitch. Kasta inte ur dig såna hemskheter.
Pappa, har du fortfarande inte fixat det?
De har inte uppdaterat pappersarbetet sen Joe föddes.
Och tänk om något skulle hända dem.
Vi vet inte ens vem de vill ska ta hand om Joe.
Kan du sluta skrämma henne?
Jag spenderar mer pengar på ögonfransar än ni gör på sjukvård.
Fint. Vi fixar det idag.
Hur ska man annars börja ett nytt år,
om inte bereda sig för det värsta.
På tal om levande pappor, där kommer min.
Så kul att se dig. Hur var resan?
Fantastisk. Radion gick sönder runt Tallahassee,
men finns det bättre underhållning än reklamskyltar i Amerika.
Tydligen håller syfilis på att göra comeback.
Plus att jag höll honom sällskap.
Loraine?
Loraine var min barnvakt som liten. Och min första förälskelse.
Och stjärnan i min första...
eh...
roliga dröm.
Ja, Loraine brukade alltid ta fram Phils värsta sidor.
Nästan som att han ville få smisk.
Nej, det ville jag inte.
Hur länge har detta pågått?
Vi träffades igen tidigare i år under jurytjänst.
Jag satt i ett trippelmordfall.
Man känner liksom bara när någon är oskyldig.
Men Loraine sa att hon skulle äta lunch med mig om jag ändrade min röst,
så här är vi nu.
-Phil. Kunde du någonsin tänka... -Nej.
Sist jag såg dig nådde du inte längre än hit.
Okej, Claire följer er den vägen till trädgården.
Jag går genom huset, så får vi äntligen veta vilket som går snabbast.
Några enkla frågor bara så är ert testamente klart sen.
Vad är det här?
Vi behöver inte sätta undan pengar för Mannys studier, jag har redan
ordnat med det.
När Manny föddes ville jag inte förlita mig på någon,
så jag sparade undan från min lön.
Till slut tjänade jag ihop till Mannys studier,
så om något händer klarar han sig.
Det är otroligt.
Hur kunde jag missa detta i kontoutdragen?
Varför skulle jag sätta in pengar som jag kunde behöva
för att rymma mitt i natten på ett bankkonto?
Jag la det i min flyktväska.
Det är svårt att inte ta det personligt, men var finns påsen?
Den är i...
-I... -Har du glömt?
Nej, det är därför jag skrev en sång, så han alltid kunde hjälpa mig minnas.
Min flyktväska Min flyktväska
Jag gömde dig väldigt säkert i
Jag vet inte.
En sekund.
-Okej, Cam, vad gör vi... -Ta det lugnt, ta det lugnt bara.
Ta det lugnt? Du plingade just genom trädgården som en stor tamburin.
Tydligen har elden slocknat
och jag märkte det inte och nu är grisen lika kall som
din familj när de förstår att jag förstört en måltid till.
Okej, det är dåligt.
Min far tycker inte om att bli fläskfrestad.
Vi kanske kan få tag i en ersättningsgris,
tror du att din concierge-sak kan vara till hjälp?
Men jag fick det ju idag och på kortet stod det "för Mich-grejer".
Mitchel, ett av mina nyårslöften var att gråta mindre
utanför hemmet, snälla hjälp mig igenom denna dagen.
Du vet att de bara gav mig sex timmar?
-Jag vet. Tack. -Okej.
Tack för att du kontaktar E-Butler mr Pritchett.
Hur kan jag göra din dag mer effektiv?
Det här är en konstig förfrågan.
Ha i åtanke att erotiska uppdrag faktureras dubbelt den normala taxan.
Nej, jag behöver få en hel stekt gris levererad i hemlighet.
Med glädje. Uppdrag som detta påminner mig om varför jag är i branschen.
Jag kände igen rösten. Det var Keifth.
När jag först flyttade hit var jag bara en liten pojke från Missouri.
Jag köpte en biljett till cirkusen en dag
och mitt i all uppståndelse
i en perfekt pressad smoking var ringmästare Keifth.
Jag började hänga på cirkusbarer tills vi träffades.
Attraktionen var omedelbar. Han var äldre, hade alltid
kontroll över rummet, vilket var rimligt
eftersom ett rum bara är ett permanent tält.
Vi dejtade i sex månader,
han gjorde mig till den sofistikerade man som vi alla känner idag.
Sen försvann han plötsligt.
Inget avsked. Ingen lapp.
Bara några jordnötsskal på golvet som måste
fallit av hans underbara svarta stövel.
Jag hittade en trattoria i Little Polynesia
som har en helstekt gris att undvara.
-Ursäkta dröjsmålet. -Det tog en och en halv minut.
Du förstår inte min skam.
Jag levererar paketet inom en timme.
Okej. Toppen. Vi ses då.
-Vad är ditt problem? -Okej.
Min cirkuspojkvän som lämnade mig mitt i natten. Det var han
och nu kommer han hit.
Det här är inte så man ska fira in ett nytt år.
Pengarna måste finnas här.
Detta är allt från när vi först flyttade ihop.
Varför har vi en låda med dockhuvuden?
Tror du det är en slump
att vi aldrig haft onda andar i huset?
De här testamentfrågorna då? Om något händer oss,
vem ska ta hand om Joe?
-Nej Jay, säg inte så. -Okej. Lyssna här.
Om någon annan än vi
behöver ta hand om Joe, röstar jag för Mitch och Cam.
Bra balans. Mitch är ansvarsfull
och kulturell. Cam är praktiskt taget en mamma som spelade fotboll i skolan.
Plus att Joe och Lily är nära i ålder.
Ja, men är hon inte lite...
Direkt? Du har inte fel.
Hon skämtade i fem minuter om min näsa på thanksgiving.
Den är lite stor.
Men att säga att den har ett eget postnummer. Det gick över gränsen.
-Vad är det här? -Nej, det är...
"Om jag försvinner eller hittas död, så var det min man,"
Vad fan är det här?
Lugna ner dig.
Det var när vi hade vårt första stora bråk.
Jag visste att du inte skulle döda mig.
Jag skulle bara rymma och ge dig skulden.
Är det konstigt att vi knappt sett Phil sen vi kom hit.
Han brukade alltid vandra runt. Förbannelsen av att vara ett geni.
-Phil. -Trinidad och Tobago.
-Varför undviker du Frank? -Vadå?
Jag...
Det är något du inte känner till.
Hon var din barnvakt och du var kär i henne.
Vad är din plan? Ska du bara undvika dem?
Jag behöver bara vänja mig vid det.
Var han alltid kär i henne även när min mamma var där?
Det är en sak när en trettonåring sätter sin barnvakt
framför ett öppet kylskåp så att han kan avnjuta den bakbelysta konturen
av hennes vackra kropp och silkesblusen han stal från
Randalls mor, men tänk om han gjorde detsamma?
Bortsett från ditt beslut att stjäla trofékläder från Randalls mamma,
kanske du bara borde prata med din pappa?
Du vet att vi inte pratar i vår familj.
Vi gör sketcher. Vet du hur pappa berättade att farmor dött?
I ett knack knack-skämt.
Det är förra årets Phil som pratar nu.
I andan av ett farligare liv,
varför tar du inte en chans och försöker ha en ärlig
konversation med din far.
Dessutom,
även om jag inte har Randalls mammas blus på mig
så tänkte jag att du skulle gilla...
Och så var han borta.
Hur säger jag det fel? Han heter Keith.
-Nej. -Kieff?
Det kunde inte vara enklare.
K-E-I-F-T-H. Keifth.
Ett anmärkningsvärt namn för en anmärkningsvärd man.
Är inte ringmästare mer eller mindre en ceremoniell position?
Wow, jag skulle älska att leva i din fantasivärld där
cirkusar driver sig själva.
Ring och avboka.
Vem ska då rädda din middag?
Dessutom vet vi inte ens om det faktiskt är Keifth.
Skulle jag glömma rösten
som övergav mig mitt i natten?
Kommer han hit kommer jag flippa ut. Jag vill inte att Lily ska se det.
Hon är inte här. Hon skulle sova hos en kompis och har redan åkt.
-Utan att säga hej då? -Då slog det mig.
Det kunde vara terepeutiskt för Cam att träffa denna cirkuspersonen
med konstigt namn som övergav honom.
För den händelsen
skulle kunna vara roten till hans rädsla att bli övergiven.
Som inte är okomplicerad.
-Vart ska du? -Till badrummet.
Ha ett bra liv då.
Tänk om Phil och Claire skulle ta hand om Joe?
Jag vet inte. Är inte Phil lite tramsig?
Vad pratar du om?
Phil är en fantastisk far.
Han är snäll. Han är rolig. Till och med Lily tycker om honom.
Eller är han för lätt att tycka om? Var är allvaret?
Han är full av energi. Han är känslig.
Och han blir aldrig tjurig.
Visst. Varför ger du inte Joe till superpappan nu direkt?
Är du verkligen avundsjuk?
Att Phil kanske är en bättre far än du?
Jag vet. Det är dumt.
För att inte nämna att Joe får Claire på köpet.
Hon är en fantastisk mor.
Driver ett företag. En riktig förebild.
Han hade aldrig kunnat få en bättre mor.
Phil och Claire har redan uppfostrat sina barn.
Jag tror det är dags för dem att resa.
Där. Det är där min flyktväska hängde.
Du har typ hundra missade samtal från Gloria.
Ni måste komma tillbaka nu.
Är allt okej?
Vadå?
Det måste finnas en busshållplats i närheten.
Tills dess bara låtsas som att vi inte bär runt på 40000 dollar.
Varför viskar du bara delar av meningen?
-Det drar uppmärksamhet till oss. -Gör det?
Mer än att du svettas, för du ser ut som en bastuvägg.
Du har rätt. Hur slutar man svettas?
Gråt inte.
Gråta är värre än att svettas.
Men nu gråter jag också.
Vi kan kanske le oss igenom det här.
-Phil? -Ja?
Kom snabbt. Din pappa har svimmat i husbilen.
Herregud
Pappa, är du okej?
Ja, Claire råkade bara spruta ner mig med trädgårdsslangen.
Verkligen?
-Claire? -Förlåt. Den har fastnat.
Precis som många far och son-relationer.
Så...
Ser fint ut här.
Ja, Loraine har verkligen fixat till det med gardiner.
Ledstänger till toaletten.
Det räddade livet på mig. Hon tvärnitade på motorvägen en gång
och jag rullade ut därifrån som en kinesisk akrobat.
Ja, Loraine verkar vara bra.
Phil. Du verkar lite disträ idag.
Jag och Loraine, det stör dig väl inte?
Nej. Nej.
Bra, för det är en konstig historia.
Hon återintroducerade sig och
jag kunde inte ens minnas att hon var vår barnvakt.
-Verkligen? -Ja.
Sen bjöd hon ut mig, och jag får ju inte så många erbjudanden
så jag tänkte vad fan.
Ja, det är det jag tänkte men...
jag är bara glad att du har kul.
Jag borde gå och fylla den här med Jays dyra whiskey.
Jag tror faktiskt att dörren är...
-Låst. -Nej, den är okej.
Jag är ledsen för hela slang-incidenten.
Ingen fara.
Skjortan behövde tvättas ändå.
Den har inte tvättats sen vi stannade för att ta bilder på Smokey Top.
Utahs längst brinnande däck-brand.
Jag antar att du hörde. Jag har ingen anledning att oroa mig.
Han märkte inte ens när Loraine var barnvakt åt mig.
De är inte ens speciellt seriösa.
Jag kände en ring i hans ficka.
Va? Inte en chans.
Jo, det finns bara en sak med den formen.
Nej, det finns en miljon saker.
Rubiks kub. Sy-kit.
Souvenirnyckelring från Smokey Top.
Jag kan inte komma på nåt som inte har den formen.
Låt oss anta en stund att jag har rätt och att det är en ringask.
Du kanske borde fundera på varför tanken på att din far
skulle gifta om sig stör dig så mycket.
Du kanske borde fundera på varför du finner så mycket styrka
i att bryta ner folk.
Förr i tiden anklagade man såna för att vara häxor
och kastade vatten på dem för att se om de skrek.
Bra.
Häxa.
Mr Pritchett antar jag.
Hej. Tack så mycket för att du kom.
Jag är inte säker om jag fick ditt namn
Keifth Banks. Till din...
Mitchell, ursäkta jag stör, jag insåg inte att du var med tjänstefolk.
Kan det vara?
Cameron Tucker.
Ja, ursäkta. Vem är du?
-Keifth. -Keifth?
-Jag tror inte jag vet... -Cam.
Har du inte berättat att du dejtade någon som hette Keifth?
Åh ja. Keifth.
Vad var det du gjorde igen? Jag minns att du
hade vita handskar och gestikulerade mycket.
-Pantomimartist i tunnelbanan? -Jag drev en cirkus.
Ja, nu minns jag. Hur har du haft det?
-Jag ser att du levererar grisar nu? -Jag är en concierge.
Cirkusbranchen har blivit svår.
Folk idag har inte tålamod till de mer eleganta
nöjena från förr.
Män som stoppar sina huvuden i lejons munnar.
Stackars småfolk som skjuts ur kanoner.
Tänk att ni träffas såhär igen.
Ni måste ha så mycket att ta igen eller
-bearbeta. -Jag tror nog att Keifth
hellre fullgör sin leverans och försvinner.
-Börja där. -Appropå det.
Bytet blir svårt.
Tursamt nog har jag haft en del erfarenhet
med missledning. Bara säg åt publiken att
hålla ögonen på scenen.
De märker inte ens att trapetsakten lider av de mer
allvarliga stegen av matförgiftning.
Det hände. Jag var där.
Först kommer jag släppa ut en levande påfågel,
en exotisk skönhet från orienten, i trädgården.
-Magiskt. -Sen
behöver jag något att locka in honom med
för att fånga familjens uppmärksamhet.
Råkar ni ha några andalusiska filbertnötter?
-Nej. -Då duger det med ostkex.
Alla blir förstummade av häpnad och medan de
är distraherade byter vi ut grisarna
middagen räddas och föreställningen kan fortsätta.
Låt mig bara tjuvkika på trädgården.
Hej då.
Vad har två huvuden
fyra ben och kan flyga?
-Jag vet inte. -Vi.
-Detta är farligt.
Det är så vi vet att vi lever.
Som jag sa i mitt bröllopstal,
din brud är orädd.
Ja.
Det lustiga är att vi åkte till ett nöjesfält innan idag och
hon var för rädd för att åka en karusell.
Eller
så låtsades hon så att jag slapp erkänna hur rädd jag var.
Jag anar att hon inte är den enda som försöker skydda mina känslor idag.
Du verkar svamla.
När du kramade Claire tidigare kände hon en ringask i din ficka.
Va? Det var ingen ringask. Det var...
-Var är jag? Jag är gammal och virrig. -Sluta.
Jag ska inte säga att det inte var
konstigt att se dig med Loraine.
Det var en galen idé.
Det är inte vad jag försöker säga.
Grisen måste vara klar, eller?
Snälla pappa.
Kan vi inte låta bli det här?
Visst.
-Knack knack. -Så ska det låta.
-Vem där? -Din son.
Din son vem?
Din son som hatar tanken på att du kastat iväg
en chans på lycka bara för att skydda hans känslor.
Här. Allt är kvar. Bara ta den ifrån mig.
Jag har aldrig varit så stressad förr ens under två veckor
i en isoleringsstudie.
Okej.
Så nu kan vi avsluta det här.
Mitch kom. Hjälp oss bli klara.
Vi får skynda oss lite,
ni tänker för mycket på det.
Alla vet innerst inne vad de vill. De får bara
dåligt samvete över att fatta besluten.
Vem ska ansvara för dödsboet? Kör.
-Du. -Aw, okej.
Vill ni skänka något till välgörenhet?
Ja. 10% till
vad som än är sexigt vid tiden för vår död.
Som föräldralösa eller vad som helst.
Hur vill ni göra med Stella?
-Samma som Manny. -Nej, han frågar
vem som ska ta hand om henne. Inte
hur mycket pengar du ska lämna åt en mördare.
Det finns inga bevis.
Detta verkar ha spårat ur, så vi hoppar över det.
Vem vill ni ska bli Joes förmyndare?
Nej nej. Tänk inte. Bara svara.
Om något händer er, vem vill ni ska ta hand om Joe?
Jag. Uppenbarligen.
Hej Manny. Du är för ung.
Du ska dessutom börja ditt nya liv snart.
Du borde vara ute och så din vildhavre eller
bara så. Det är nåt du gillar.
Jag ser inte problemet.
Jag skulle anställa en barnflicka. Sälja huset.
Flytta till en mindre lägenhet.
En vindsvåning i ett konstnärskvarter.
Visst skulle det ta längre tid att bli klar med skolan men
är inte de ens bästa år ändå?
Huvudsaken är att han är min bror.
Jag låter ingen annan uppfostra honom.
Åh Manny.
Du är så fin.
Är det bara jag som är obekväm med hur mycket han redan tänkt på det där?
-Herregud. Titta. -Vad?
Kasta din trollformel, å du naturens kalejdoskop.
Varför är där en blå kalkon på väg in i huset?
Det är en påfågel.
Den ger sig verkligen på ostkexen.
Vi glömde sätta äpplet i den nya grisens tryne.
Låt det vara.
Det är ditt svar på allt. Eller hur?
Jag förtjänade det.
Det var dumt att tro att du inte skulle ta upp det
-så som jag lämnade dig. -Du krossade mitt hjärta.
Jag menade inte att såra dig Cameron.
Jag var tvungen att skydda mig själv. När vi först möttes
var du bara ren potential.
En Missouri-pojke.
Oskyldiga sätt dina manschetter inte skiljde sig från dina ärmar.
När du kom ur din landsbygdskokong
visste jag att det var en tidsfråga
innan du insåg att du kunde få bättre.
Och skulle gå vidare.
Men du sa inte ens hej då.
I alla dessa år har jag trott det var mitt fel.
Åh nej. Nej.
Jag var feg.
Jag bara flydde.
Anslöt till en annan cirkus.
Jag antar man kan säga...
Den enda ringen du inte kunde mästra var livets ring.
Det var ganska elakt men visst.
Och titta på ert vackra hem.
Du blev den framgångsrika man jag visste att du skulle bli.
Korrekt.
Jag uppskattade vår tid ihop Cameron.
Minns du veckan mellan Lansing och Cala Missouri?
Hur skulle jag kunna glömma? Regnet.
Som droppade på tältduken.
Hur jag smög in i din vagn efter det var utegångsförbud.
Jag tror det var första gången du såg mig
utan min höga hatt.
Okej. Såret är läkt.
Hemtrevligt perspektiv. Dags att gå.
-Hej då Cameron. -Hej då Keifth.
Hej sötnos.
Det är sött att se hur rädd han är.
Ja, men han gör det.
Där är en Dunphy som inte är rädd för att leva farligt.
Claire.
De har öppet två timmar till.
Allt kommer att bli bra.
-2017. -Det kommer bli ett bra år.
Phil?
Cam, detta är så gott.
Efter thanksgiving är jag bara glad att inget gick fel.
Jag älskar kryddningen. Vad får den den nötiga smaken ifrån?
Det kan vara nötter älskling.
Han hade aldrig stoppat nötter i. Han vet att jag är allergisk.
Ursäkta mig.
-Hej. -Hur var åkturen?
Fantastisk. Phil svimmade.
-Claire. -Kom igen. de skulle ändå fått veta.
Jag lägger inte 15 dollar på den här bilden utan att visa den
för alla.
Jag behöver bara att du spottar i den här servetten.
Epipen är på väg.
Behåll kortet.
Är det inte fantastiskt?
Översatt av: Christoffer Cederholm