- Hej. - Tak.
Jeg fik et glimt af vores pilot, og han ligner Sully på en prik.
Jeg tror, det er Sully.
Jeg tror, det er en kvinde.
- Nej, det er en... - Ja.
Jeg ved, hvad du prøver på, du tester min feminismes begrænsninger.
Jeg vil have, at du ved, at jeg har
det helt fint med at lægge mit liv i hænderne på en kvindelig pilot.
Hej, dette er jeres kaptajn.
- Åh, gudskelov. - Hmm-mm.
Vores flyvetid til Turks og Caicosøerne er seks timer og 24 minutter.
- Flypersonale, gør klar til take off. - Okay.
Det er tid til at tage den særlige flymedicin, Ronaldo gav os.
Hvad betyder "cuidado"?
Jeg tror, det er "sov godt."
- Wow. - Nå, men...
- Skål. - Cuidado.
Hvad skete der? Landede vi?
Åh, manner, det her er godt.
Dårlige nyheder, folkens, vi har mekaniske problemer.
Gå venligst tilbage til gaten.
Okay, hver gang du går tilbage til gaten, betyder det, at flyet ikke letter.
Tag dine ting. Vi må skynde os for at finde et andet.
Okay, hr. Pritchett, der er et tilsluttende fly
til Dallas, som afgår om fem minutter.
- Du kan nå det, hvis du skynder dig. - Jeg vil ikke til Dallas.
Vi skal til Turks og Caicos.
Dallas er bare en måde at nå jeres forbindelse på.
Jeg beklager. Jeg har svært ved at bearbejde information lige nu.
Vi tog sovepiller.
- Bare gå til gate 32. - Okay.
- Vent. Hvorfor står der "Dallas"? - Ingen anelse.
Undskyld. Der har været en forfærdelig misforståelse.
Vi vil ikke til Dallas.
Okay. Hør nu her,
I har forbindelse i Dallas til Turks og Caicos.
I skal være ved gate 32 om fire minutter.
- Forstår du det? - Ja.
Jeg er ikke en idiot.
Okay, vi skal være ved gate fire om 32 minutter.
- Nej! Gate 32. Skriv det ned. - Okay.
Hvorfor er hun så vred?
Er det ikke tydeligt? Hun er vild med mig.
- Hun gav mig en mokka... - Jeg... Undskyld.
- Jeg følger bare dig. - Ja, okay.
- Forkert. - Jeg vidste det. Instinkt.
- Okay. Ja. - Vent.
- Nej, min taske. Min taske er væk. - Okay.
- Okay... - Mit pas er i den.
Vent. Den fyr...
Han har min taske.
Undskyld mig. Godt forsøgt at stjæle min taske.
- Jeg ser, du allerede har malet den. - Cam, den er tilbage på din skulder!
Åh, Gud.
- Du er god. - Cam, hør nu her...
Hvis vi overhovedet skal nå til Dallas
og overleve der,
er vi nødt til at have hatte.
Hatte. Hatte...
Undskyld, er De indehaver af denne herreekviperingsforretning?
Kan De vise mig i retningen af Deres fineste sportskasketter?
- Hvilket hold? - Homoseksuel.
Jeg ved ikke, hvorfor det er relevant.
Okay. Jeg vil bare...
Hej, jeg har et spørgsmål til dig?
Når du er uden for arbejdspladsen, bærer du så hat
eller får det dig til at føle, at du altid er på kontoret?
Ved du hvad? Jeg tror, jeg tager disse...
Nej, Mitchell, vi kan ikke...
Se, hatte til små piger, vi burde få en til Linda.
- Hvem? - Vores datter.
- Nej, det er Lily. - Åh, jeg elsker det navn.
Mitchell, hvorfor står der 32 på din arm?
Jeg har ingen anelse. Måske er det en slags kode?
Eller måske er det min alder.
Ser jeg ud som 32? Fortæl mig sandheden.
Ved du hvad? Nej, lad være.
Hvis vi skrev det ned, må det være noget vigtigt.
Vi burde skrive andre ting ned, som er vigtige,
- så vi ikke glemmer. - Ja, okay...
- Hatte. - Hatte, tydeligvis. Okay.
- Hvad ellers? Du føler, der er... - Et tal.
- Der var... 32. - 32.
Passagerne Mitchel Pritchett og Cameron Tucker...
- Du hører det, ikke? - Ja.
Gå venligst til gate 32 med det samme.
- Har vi problemer? - Jeg ved det ikke.
- Han lyder vred. - Det gør han.
- Hov... - Nej, Cam. Lad være.
Du vover.
Åh jeg... Det ser bare så blødt og inviterende ud.
Jeg tror ikke, jeg kan fortsætte.
- Fortæl Linda, jeg elsker hende. - Du fortæller det selv til hende.
Jeg kan ikke tage til Dallas uden dig.
Portionerne der er så store.
Jeg er bare så træt.
Jeg har brug for at lukke mine øjne.
- Åh. - Stop det!
- Av! - Acceptér det,
og tag dig sammen, du kommer med mig
til gate 32-32. Det kan ikke være rigtigt.
- Vi når det aldrig. - Åh, Gud, du har ret.
Vi dør i denne lufthavn.
Sidste udkald for fly 224 til Dallas...
- Vent. Der er stadig tid. - Der er stadig...
Stop!
Kan du på nogen måde få os til gate 32?
- Det kan jeg vel. - Okay.
- Tak. Du har reddet vores liv. - Skynd dig.
Vi er her.
- Tusind tak. - Tusind tak.
Mitch og Cam. Hej, vi er Mitch og Cam.
Jeg er Mitch, han er Cam.
Hr. Tucker og hr. Pritchett, I nåede det lige i tide.
- Dejligt. - Tak.
- Lucy. Hendes navn er Lucy. - Vi kommer hjem, Lucy.
Hej, allesammen!
Vi fyrer op for hologrammet til stjerneskibet Enterprise om fem minutter.
Kom eller vær en taber.
Jeg tror ikke, han skulle bestille den der.
Nu vi er her,
tror jeg ikke, det er en så god idé at brase ind hos Alex.
Claire, jeg er bekymret, hun svarer ikke på beskeder,
hendes ven siger, hun aldrig går ud.
Det er første del af enhver Lifetime-film
om universitetspiges nedsmeltning.
Ja, men vi burde give lidt tips.
Det er hvad Alicia Silverstones mor, Judith White mente
i Fra 12-taller til en spændetrøje.
Tro mig. Det er den bedste måde
at sikre, at hun ikke tilbringer sine nætter alene og deprimeret.
FORSTYR IKKE
Alex? Skat, det er mor og far.
Måske er det et godt tegn.
Måske er hun allerede ude med venner,
- hun er... - Hej!
Hvad laver I her?
Vi ville komme forbi, sige "Hej" og måske tage ud og spise.
Med mindre du allerede har planer med gruppen.
Min burrito er klar.
Drikker du?
Vin hjælper mig nogen gange med at sove.
Jeg ville ønske, I havde ringet, jeg har så travlt med skolen nu,
og det her sted er et stort rod.
- Der er du. - Har du en kat?
- Det er ikke min. - Stjal du en kat?
Hun er som Neve Cambell i From Yale to jail.
Åh, Gud. Skat, er du sikker på, du er okay?
Det er lørdag aften, du drikker vin i din badekåbe
med en "kommer ingen steder fra" kat.
Hvad er der galt med det? Fjern katten og jeg er stort set dig.
Skat.
Jeg ved, hvordan der er at være en outsider på universitetet.
De seje børn og jeg plejede at få dem til føle sig bedre tilpas
ved at efterlade bananbrød uden for deres dør.
Vi vil banke og så løbe væk og gemme os bag en busk
bare for at se deres ansigtsudtryk...
Din far og jeg er bare bekymrede, fordi du har været så fraværende.
Jeg har haft travlt.
Ingen siger, du ikke lever et fuldt liv, du læser,
- du laver burritoer... - Hm-mm.
Måske er du bare lidt ensom.
- Eller deprimeret. - Jeg har det fint, mor!
For vi kunne altid få dig tilbage i terapi.
- Ja. - Eller få dig til at flytte hjem
- til os. - Gud, stop!
Hvorfor formoder I altid, at jeg er en deprimeret taber?
Har I tænkt på, at jeg måske er så fraværende,
fordi jeg har haft travlt med mit eget liv?
Måske har jeg det fantastisk. Måske bruger jeg tid med en særlig person.
- Det er rigtigt. - Ben, hvad laver du?
Jeg sagde, bliv der!
Undskyld, jeg troede, du var i gang med en stor afsløring.
- Det var jeg ikke! - Dig og Ben?
- Skat, er han ikke 50? - Han er 26.
Det er i min familie, jeg ser sådan her ud indtil jeg dør.
Så det er derfor, du ikke er kommet hjem?
Du dater din mors assistent?
Jeg er faktisk en marketingchef.
Ved du hvad? Det er nok bedre,
- for alle, hvis du tager et håndklæde. - Ja, det giver mening.
Claire, vil du være sød ikke at fyre mig?
Hvor længe har I to lusket rundt?
Et par måneder.
- Vi tog en pause, da jeg var i San Diego. - Hvad? Gjorde vi?
- Bare... - Er det okay?
Ja, vi giver den til hende. Det er en katteburrito.
Jeg vidste, jeg genkendte den ting.
Du burde vide, han tager den kat med på arbejde og åbenbart på dates.
Han tænkte, det var tid til at bringe de to vigtigste kvinder i hans liv sammen.
Hva...? Jeg kan ikke tage på arbejde hver dag
og tænke over, hvorfor han smiler så dumt.
Hvorfor får du det til at handle om dig?
Det er det første voksne forhold, jeg nogensinde har haft.
Men det er med Ben.
Det er okay. Hun mente det ikke.
Claire, kan jeg tale med dig?
Du kan være enig med mig foran alle.
Faktisk synes jeg, du overreagerer en smule.
- Hvad? - Vi komme her med den tanke,
at vores datter var deprimeret,
og det viser sig, at hun dater nogen.
Han er faktisk ret sød og harmløs.
- Er du, Ben? Er du harmløs? - Lad være. Lad være...
- Han kyssede mig! - Du kyssede min mor?
Du kyssede min kone?
Jeg troede, jeg skulle, ellers ville jeg miste mit arbejde.
Okay. Det er sandt. Vi arbejdede sent,
det var bare os to. Hun rakte ud efter en forårsrulle,
men hun stod lige foran mit ansigt og hviskede: "Hmm, mor er sulten."
Jeg må sige, Claire, det her er nok din skyld.
Som om jeg ville misbruge min position til at drage fordel
af dig og ikke Tony fra lageret?
- Hvem er Tony fra lageret? - Bare...
Kysset var en ærlig fejltagelse.
Måske, men det var stadig lidt ved siden af, som de fleste ting er med Ben.
Måske kan jeg lide lidt ved siden af,
og det er ikke, alt han er.
Han er en fantastisk person, som underlig nok forstår mig.
Han er betænksom og klog, og jeg føler, jeg kan være mig selv omkring ham.
Og hans næse vrikker, når han sover.
Ser du mig sove? Mester, jeg ser dig sove.
Jeg er glad for, at det endelig er ude,
og jeg kan fortælle folk, hvad jeg føler for dig.
Jeg kan virkelig lide dig, Ben, rigtig meget.
Og jeg har aldrig elsket nogen så meget som dig...
- Gør ikke det her mærkeligt. - Ja.
- Hun er ikke ked af det og ensom. - Nej, det er meget værre.
Se på hende, Claire. Har du nogensinde set Alex så glad?
Åh, pis.
Tre, to, en!
- Det er min hånd, Ben. - Beklager. Min fejl.
Hurtigere, Manny. Filmen starter om fem minutter.
Beklager, men jeg kører ikke over 30 i timen
uden at denne espressomaskine ikke er fastspændt.
Når jeg har forfinet mine skumkunstevner,
vil min russovesal være stedet at være.
Jeg tror ikke, vi behøver tale om beskyttelse.
Se, der er en plads lige der.
Ser smal ud, men jeg prøver.
Du er for tæt på kantstenen.
- Du kommer til at ramme den. - Åh.
- Hvad sagde jeg? - Det er okay, du kan gøre det.
Kør udenom!
Åh, virkelig? Her er en hel buket!
Okay. Lad os prøve igen.
- Åh. - Åh, okay. Stig ud, jeg gør det.
- Overraskelse. - Hvad var det?
Intet. Jeg siger bare, at jeg er overrasket over,
at du vil tage over, som du plejer at gøre.
- Men det gør jeg ikke. - Hvad har jeg gjort?
Okay, den plads sker ikke.
Jeg ville ikke sige noget,
men den anden aften, hvor vi var hos Jeff og Sally,
og jeg var midt i at fortælle en historie,
tog du bare over og fortalte slutningen, og det var meget uforskammet.
Den her ser god ud. Den er enorm.
Er det, hvad der nager dig?
Jeg hoppede ind for at redde dig!
Du tærskede, du druknede i havet af unødvendige detaljer.
Hvordan?
Det er sådan, jeg kan lide at fortælle en historie. Jeg maler et billede.
Historier skal være korte og simple.
Fortæl mig ikke noget, jeg ikke behøver at vide.
Jeg tager dig på en rejse.
Jeg lærer dig ikke at bygge en bogreol.
Seriøst? I så, jeg ventede, I kunne ikke sige, I ikke tog afsted?
I tog jeres egne indkøbstasker med, men I efterlod jeres manerer derhjemme!
Jeg siger kun, historien ville være nemmere at følge,
hvis du ikke tog så mange svipture,
og du tænkte over opbygningen lidt.
Du er enig med dig, ikke, Manny?
- Jeg kan lide mors historier. - Se.
Jeg kører ind her.
Tolv dollars? Intet under, at middelklassen er så vred.
Du kan på ingen måde følge hendes historie.
- Jo, det ville han. - Fint, fortæl den igen.
For et par uger siden tager jeg til købmanden.
Den på Washington, som har den lillebitte vinbar til højre.
Jeg kommer ind, jeg leder efter køkkenrulle,
og jeg tænker: "Hmm, jeg vil forkæle mig selv
med noget vin og ost,"
fordi hvorfor ikke?
Så jeg bestiller min drink, og da jeg kigger op,
troede jeg, jeg så Sandra Bullock.
Stop. Lige der du sagde, du troede, du så Sandra Bullock.
Jeg kendte allerede slutningen, det var ikke hende. Slut på historien.
Ja, men du ved ikke engang, hvem det virkelig var!
Jeg ved, det ikke er Sandra Bullock, så jeg er ikke købt.
Jeg kunne virkelig godt lide hende i den film, Gravity.
Og hvad så? Hun var der ikke!
- Åh, vær sød at kør. - Må jeg færdiggøre min historie?
- Så jeg følger efter Sandra Bullock. - Ikke Sandra Bullock.
...rundt i butikken.
Hun tager først til frostvareafdelingen,
derefter til rengøringsgangen.
Jeg tænker hele tiden:
"Jeg vil introducere mig selv, men det skal være det rigtige tidspunkt."
Så jeg bliver ved med at følge efter hende.
Til sidst forlader hun butikken, hun går udenfor,
hvilket faktisk var rigtig varmt den januar.
- Fordi husk sidste år... - Vi kender måneden, vi kender vejret,
- vi ved, det ikke er Sandra Bullock. - Skal du afsted?
Jeg vil have din plads. Vær sød.
- Bild dig ikke noget ind, dame. - Manny, hører du efter?
- Nej. Beklager, jeg var ikke opmærksom. - Fordi du ikke får hans opmærksomhed.
Det er det, jeg har talt om,
for mange ubrugelige detaljer.
- Fortsæt! - Så hun vender sig om,
hun tager sine solbriller af, hvilket var virkelig mærkeligt,
fordi det var præcist det samme par,
som jeg købte sidste år, som jeg tabte på flyet...
Folk er ligeglad med dine solbriller.
- Bare gå til slutningen! - Det vil jeg ikke nu.
Kvinden drejer mod din mor og siger: "Åh, du godeste. Er du Salma Hayek?"
- Her kommer det. - Jeg prøver bare at hjælpe dig.
Sæt blinklyset til, tjek spejlene, se idiot stjæle din plads,
fortryd du stoppede med karate i fjerde klasse.
Ved du hvad. Det handler ikke om, hvem der fortæller den bedste historie,
det handler om, at du blander dig den aften,
som om du ville have mig til at stoppe med at tale,
fordi jeg gjorde dig flov eller noget.
Du fik mig til at føle mig dum.
Du tror, det er ingenting, men du sårede mine følelser.
Gloria, det er det sidste, jeg ville gøre.
Du siger det bare, du forstår ikke rigtig.
Nej. Jeg beklager.
Jeg er den sidste, som vil have nogen til at føle sig dumme.
Har jeg nogensinde fortalt dig om den lille dreng, som stammede?
Han var meget genert over det. Hvilket barn ville ikke være det?
Når læreren stillede ham et spørgsmål i skolen,
prøvede han så hårdt at få ordene ud,
men de ville ikke komme.
Resten af børnene stirrede på ham, hvilket kun gjorde stammeriet værre.
De hviskede bag hans ryg og grinte.
Det kom så vidt, når læreren bad ham
om at svare på et spørgsmål, selvom han kendte svaret,
sagde han bare: "Det ved jeg ikke."
Og læreren ville ryste på hovedet og sige:
"Læs mere næste gang, Jay."
Du var det lille barn?
Så trist. Det må have været hårdt for dig.
- Det var det. - Vi har parkeret.
- Okay. Filmen skal til at starte. - Ja.
Kom så.
Jeg har ikke tænkt på det i årevis.
Det var virkelig bevægende.
Fordi det er sådan, du fortæller en historie.
Hej, kunne du tage fødselsdagskagen frem om fem minutter?
Ja. Vil du have sang og det hele?
- Åh, det ville være dejligt. - Jeg spurgte bare,
- fordi vi ikke kan lide at gøre det. - Okay, tak.
Så, fødselsdagsdreng, hvordan har du det?
- Lidt nervøs faktisk. - Hvorfor?
- Tja... - Åh, Gud.
Haley, da jeg vågnede i morges, havde jeg denne følelse...
Og jeg ved, det er pludseligt.
Men som alle vejrmænd, så stoler jeg på min instinkter.
Jeg stoler på mine instinkter.
Og måske har det noget at gøre med, at jeg bliver 45.
I dag sagde mine instinkter mig,
jeg ikke skulle vente med at tilbringe resten af livet med kvinden jeg elsker.
Haley Gwendolyn Dunphy, vil du gifte dig med mig?
- Ja, jeg vil gifte mig med dig. - Virkelig. Vil du?
Det føles bare rigtigt. Jeg vil ikke overtænke det.
Det er hvad jeg elsker ved dig, du overtænker ikke alt.
Du gjorde mig til verdens lykkeligste mand.
Jeg ved ikke hvordan jeg skal sige det uden at lyde overfladisk,
- men jeg må kigge nærmere på ringen. - Sæt dig ned.
Det var min bedstemors.
Hun gemte den i en udhulet træfod under Den Store Depression.
Så skørt, min bedstemor er på Snapchat.
- Den er smuk. - Jeg ødelagde ikke overraskelsen, vel?
Jeg prøvede at opføre mig normal under maden,
jeg kunne bare ikke skjule min nervøsitet.
Sådan tror jeg, mine fans har det, når de møder mig.
Nej, jeg forventede det ikke overhovedet!
Jeg troede, du var nervøs, fordi lyset er
- på højre side af dit ansigt. - Ja.
Se på mig, jeg kan ikke holde op med at smile.
Normalt gemmer jeg mine smil til kameraet,
fordi de er mere virkelige på den måde,
men det her er det værd.
- Mærkeligt. - Hvad er der galt?
Det regner. Det varslede jeg ikke.
Jeg sagde, det ville være skyfrit.
Skal vi bestille noget champagne for at fejre det?
Min vejrudsigt var forkert.
Tænk ikke på det.
Hvis det hjælper, så varslede min vejrapp heller ikke regn.
- Din hvad? - Ingenting.
Åh, Gud. Se de vinde.
De må mindst være ti på Beaufort-skalaen.
Tænk på alle de soltage, som er åbne.
Tænk på alt det nyføntørrede hår, som mister volumen.
- Hvordan kunne jeg ikke se det komme? - Rainer.
Er det det eneste, jeg tog fejl af i dag?
Hvad mener du?
Lad os indse det, Haley. Jeg tænkte det ikke igennem.
Jeg mener, hvor skal vi bo? Mit sted har kun et walk-in closet,
som ville forblive mit,
og hvordan ville min datter have det med at vi bliver gift?
Vil du have børn? Kan jeg få flere børn?
Jeg har tilbragt meget tid i solarier.
Jeg tror, du flejner lidt.
Nogle gange når jeg reorganiserer mit skab,
føler jeg mig overvældet, som om jeg aldrig kommer igennem det.
Så jeg tvinger mig selv til at se på ting i små sektioner.
Jeg arrangerer fem par sko af gangen,
tolv timer senere er jeg færdig. Det er det, vi gør.
- Vi tager tingene fem år ad gangen. - Om fem år er jeg 50.
- Hvad? - Hvad troede du 45 plus 5 er?
Indtil i dag var du 44,
hvilket jeg stort set overbeviste mig selv om var 40,
og nu taler vi pludselig om 50, som stort set er 60.
Øjeblik. Hvorfor panikker du?
Jeg er den, som ikke kan ødelægge endnu et ægteskab.
Du ødelæger det første fint, det er en ommer.
Men fejler det andet, og pludselig
er jeg problemet. Jeg mister min chance for at blive
talsmand for Blå Monsun Koreansk energidrik.
Lad os tage en pause.
Det er naturligt at være oprevet. Vi laver en forpligtelse for livet.
Vi skal være sammen altid.
Bare du og jeg.
Altid.
Sagde du lige det?
Jeg ved det, fordi... fordi det er fantastisk.
Det er det, alle piger vil, ikke?
Jeg er stadig ung
og selvfølgelig er der mere, jeg troede, jeg skulle
før jeg bandt mig til en person resten af livet.
Bliver nogen nogensinde helt klar til at blive gift?
- Jeg mener, formentlig. - Hej.
Men det er ikke, som om jeg dør. Jeg er bare ikke single mere.
Jeg går aldrig mere på date, jeg vil aldrig få et første kys,
jeg vil aldrig danse hen til en DJ og håbe nogen vil kunne lide, hvad de ser
og tilbyde mig et lift hjem.
Er det mig eller er der sindssyg varmt herinde?
- Kan nogen åbne vinduet, tak? - Nej, det kan de ikke,
fordi som jeg ikke varslede, regner det udenfor.
Min finger svulmer op.
Hvorfor er din bedstemors depressionsring så stram?
Giv mig det smør.
Vent. Lad mig hjælpe dig med den.
Jeg fik den. Av.
- Åh, Gud. Jeg beklager. - Nej, det er okay.
I det mindste kom ringen af.
Ja. Det føles bedre.
Hør...
Måske har du ret.
Måske skulle vi gennemtænke hele ægteskabsidéen.
Jeg husker ikke, jeg sagde det.
Det er tydeligt, at du er i tvivl, det er vi begge.
Lad os fortsætte med at date, og se hvordan det går.
Det vil jeg ikke. Jeg...
Jeg har haft svært ved at binde mig, og jeg ved, jeg flippede lidt ud der,
men jeg var... Jeg havde ingen idé, at du ville...
Jeg ved, det ikke er fair.
Jeg håbede vel bare, at du var sikker nok for os begge.
Du har ret. Det er ikke fair.
Giver du den virkelig tilbage?
Kun lige nu.
Jeg er 45 år gammel. Jeg vil ikke bare...
...date og se hvordan tingene går. Det er ikke der, jeg er i mit liv.
Hvad er det, du siger?
Hvad jeg tror, vi begge siger.
- I dag er det... - Nej, lad være.
Åh, godt.
Vil du puste lysene ud?
- Hvad skete der? - Er vi i Dallas?
Vi forlod Dallas. Vi er på Turks og Caicos.
- Vi skal gøre flyet rent. - Hvad?
- Husker du at være i Dalles? - Nej, vi må have sovet gennem det.
- Du har en cowboyhat på. - Det har du også.
- Hvad er det her? - Det skal vi vist ikke have.
- Jeg har åbenbart fået en piercing. - Hvad?
Hvorfor står der "Murry" på din arm?
Hvis hund er det?
Hvad mener du med "hvis hund"?
- Du ville ikke gå ombord uden ham. - Ville jeg ikke?
- Kom så. - Jeg husker ikke, min taske var så tung.
Oversat af: Mads Cunha Vestergaard