Ascultă păsările.
Îmi place aici. E liniște.
Trebuia să facem asta acum luni de zile. Mă duc să alerg.
-Să ne asigurăm că suntem în siguranță. -Sigur.
Bine. Du-te acum.
Acum patru zile, Claire și eu ne-am mutat pe alee.
Casa s-a umplut când Alex s-a întors.
A renunțat la slujba de fițe pentru ceva etic și prost plătit.
Între ea, Luke, Dylan, Haley și gemeni
lucrurile s-au transformat în haos.
Alex! Deschide. Mi se usucă părul și nu mi-am pus nimic în el.
Folosește-l pe al tatei. Am nevoie de două minute de singurătate.
Oh, doamne.
Ai trezit copiii, idiotule.
-Haley. -Grozav. S-a trezit.
La naiba, Luke. Era piciorul meu.
Cine a făcut macaroane cu brânză și le-a lăsat pe masă?
Scuze, dnă D. Eu și Luke.
Dar ne drogaserăm și ne-am speriat de mașina germană de spălat vase.
Acum bucătăria e invadată de furnici, iar eu la fel.
Trebuie să fac un duș.
Mult noroc. Nu mai e apă caldă.
O să pierd o unghie. La revedere sandale.
-Îți place? -Ai lucrat atât de mult!
Vreau să termin înainte de petrecerea de casă nouă.
-Arată foarte frumos. -Mulțumesc.
Jur, locul ăsta mă face mai îndemânatic.
Ieri am aruncat un tricou în coșul de rufe
am strigat „bani” și aproape am nimerit.
A fost o lună ciudată și minunată.
-Am adoptat un băiețel. -Și ne-am mutat în casă nouă.
Pe care o iubim atât de mult,
că ne-am numit băiatul după numele străzii, Rexford.
Rex Tucker-Pritchett. Cu un asemenea nume, o să poată fi orice
extremă, mijlocaș, fundaș.
Are picioare mari, ar putea să tragă pe poartă.
De ce nu crezi în el, Mitchell?
E o nebunie, nu avem de nici unele.
Alea sunt ultimele cereale?
Nu mai avem cereale de mult. Lapte praf cu crutoane.
Scârbos.
Praf de cafea.
Nu mă judeca!
Port costume de baie ca lenjerie
de când s-a stricat mașina.
Aș vrea un costum de baie curat.
A trebuit să tai găuri de picioare într-o cască de duș.
Am cafea în dinți?
Arvin vrea să ne întâlnim înainte să semnăm contractul.
Pun pariu că știu motivul.
Pentru că vrea să fie cu tine.
Nu, nu vrea. O să-mi fie șef.
De aia vrea să vorbiți înainte să semnezi.
Azi e complicat să ai relații la muncă,
dacă nu sunt preexistente.
Știu asta pentru că am fost la o ședință de HR
pentru că un îngrijitor sexi nu știe să accepte un compliment.
Mamă a doi copii și căsătorită. Ești nebună.
Arvin nu mă vede așa.
Adică ce crezi?
Da. Devine nervos și se bâlbâie când ești prin preajmă.
Cum de nu știi că ești sexi?
Mi-ai spus că sunt o îngălată vreo 20 de ani.
Nu m-am oprit din bunătate.
Cine a mâncat laptele praf și crutoanele?
Unde sunt mama și tata? Ne trebuie mâncare.
Ce e mirosul ăla?
Phil, șuncă? O s-o miroasă.
Nu m-am gândit. Repede, mănânc-o.
A meritat! A meritat!
Hei, au mâncare.
Și cafea. Locuiți aici?
Mamă, trebuie să împrumut niște lenjerie.
Nu e vina mea. Am încercat să-l opresc.
Pe cine să oprești? Ce e?
Părul tău! Unde e?
Tata m-a dus la frizerul lui. A fost super.
Ai auzit de Playboy?
O să-l ucid.
E mai rău de atât. A deturnat cadoul pentru petrecerea lui Mitch și Cam.
Nu a cumpărat albumul cu Los Angeles de-a lungul timpului?
-Uită-te aici. -Oh, doamne.
Vezi? Nu obții reacția asta dintr-o poză prăfuită cu un tip
care culege portocale pe Sunset Blvd.
E cel mai urât lucru pe care l-am văzut vreodată.
Dar îmi place cum îmi stă părul.
Nu, nu tu, iubire. Tu ești perfect și nicio femeie n-o să te merite vreodată.
Nu știu dacă ții jurnal,
dar poate marchezi ziua de azi pentru viitorul psiholog.
Jay, nu poți să cumperi decorațiuni de casă pentru persoane gay.
Mitch și Cam or să deteste chestia asta.
Nu. Or s-o iubească.
Așa cum lui Joe îi place tunsoarea.
Toată lumea va crede că are păduchi.
Sper că nu. Igiena necorespunzătoare motiv de respingere pentru Dra Septembrie.
Mitchell, iubesc casa asta!
-Îți place? Spune că da. -Îmi place, o iubesc.
Îmi place spiritul, îmi plac luminile, îmi place locația.
E și o cameră de karaoke la subsol.
Ultima dată când am avut un micro fierbinte în subsol...
O să aștept să mai vină lume.
S-a trezit copilul. Vrei să îl cunoști?
Da. Vreau să îl întreb dacă i-a plăcut cadoul. N-am aflat.
-Alo. -Bună ziua, dle Tucker. Aici Jim Alvarez.
Director atletic la Universitatea Nord Centru Missouri.
Da, sigur. Cum pot să vă ajut?
E un apel mai ciudat.
Știți că erați finalist pentru funcția de antrenor principal.
Da, da. Antrenorul Ashley e minunat și o alegere bună. Fără resentimente.
I-am trimis ca felicitare o sticlă de whisky.
Pe care a băut-o. Apoi a ținut o conferință de presă
unde a folosit un limbaj colorat la adresa unei reportere
și a dat și puțin vina pe evrei.
Oh, vai!
Ideea e că slujba e a dumneavoastră, dacă o doriți.
Îmi pare rău. Ce?
Știu că vă iau repede,
dar am nevoie de un răspuns astăzi.
Deci vorbiți cu soțul și spuneți-mi.
Da, sigur. Mulțumesc foarte mult.
-Uită-te la el. E perfect. -Știu. Totul e perfect.
E ca și cum universul mi-ar fi dat tot ce voiam.
Întâlnire de familie. Luați loc.
Dylan, te rog. Mulțumesc.
Ce am să vă spun poate părea dur.
Nici un părinte cu jumătate de inimă nu vrea să spună asta. Deci, Claire?
Bine, nu am nici o problemă să o spun.
Sunt prea mulți oameni în casă.
E dezgustător.
Cred că trăiește ceva în apa de la chiuvetă.
E doar Sinky.
N-ai scos dopul, nu?
Nu putem trăi așa. Unul din voi trebuie să se mute.
-Serios? -Nu e corect.
-Nu e bine. -E prea din scurt.
Am acceptat o diminuare de salariu,
deci nu e un moment bun să mă mut.
Nici eu. Am luat o pauză de la muncă
să petrec timpul cu familia.
Am doi copii și un soț cu nevoi speciale.
E adevărat. Am o boală
care cere o cameră destul de mare pentru o saltea gigant.
Se mișcă în somn.
Dacă unul din voi nu se oferă,
mama va trebui să aleagă pe careva.
Haley e cea mai mare și sunt patru
și cinstit vorbind, imediat o să rămână iar gravidă.
-Mai ales că el se mișcă prin somn. -Noi putem să o spunem.
Alex este cea care are cea mai multă educație.
Nu mă pedepsiți pentru că sunt deșteaptă. Nu candidez la președinție.
Cum rămâne cu tine? Ai aplicat la facultate?
Da, și nu mi-a răspuns nimeni. Facultățile sunt nepoliticoase.
Puteți să rezolvați asta în trei
când faceți curat în casă.
Vrem un nume până la sfârșitul zilei.
Nu voi fi eu.
Cum să trăiesc fără cel mai bun prieten al meu?
Bună încercare, Luke.
-Ajută-mă, funcționează. -Haide.
Hei, Cam, uite.
Cam? Cam?
Scuze. Îmi umbla mintea în alte părți.
Vecina noastră a adus asta. Ce drăguț!
Și ghici ce? E pediatru.
Cât de norocoși suntem?
E minunat.
Nu mai urâțești casa cu protecție pentru copiii.
Să nu ai niciodată copii.
Avem șampanie, trufe, caviar.
Orășenii ăștia! Unde e coșul cu mere
cu o notă drăguță ortografiată greșit?
Adică, nu?
Să facem un tur și să trecem pe la bar.
-Da. -Să începem de jos, din camera de karaoke
și să mergem în sus, spre dormitor.
Ca o întâlnire perfectă.
Scuze, sunt tată singur. Nu ies deloc în lume.
Mai vorbim așa?
Nu. Toată lumea pe aici.
Sper că cutremurul pe care îl așteptăm
să nu aibă loc când sunteți jos.
Ești atât de pesimist. Ce e cu tine?
Bine, trebuie să spun cuiva,
dar nu poți să povestești, mai ales lui Mitchell.
Mi s-a oferit slujba pe care o voiam în Missouri.
-Dar abia v-ați mutat. -Știu.
-Cu un nou-născut. -Știu.
-Și tu ai insistat. -N-am nevoie de recapitulare. E criza mea.
Suntem aici!
Bună. Joe, frumoasă tunsoare.
-Vezi? -Vezi?
Mi-e dor de cea veche.
E drăguț. Arată ca Tom Cruise în Oameni de Onoare.
Mi-ar plăcea să întâlnesc niște oameni de onoare.
Scuze, îmi petrec tot timpul la petreceri de copii.
Suntem probabil mai avansați acum, nu?
Am adus un dar de casă nouă.
Jay merită toate laudele.
-Închideți ochii! -Dacă nu i-ați deschide...
E un barman de tip vechi.
Acum, fii atent. E un tip mare cum e Cam.
Și e roșcat, ca tine.
Tată, exact de asta aveam nevoie, ceva fantezist! Îmi place!
Nu, nu-ți place. Ceilalți gay, spuneți-i.
-Ne place. -Ce îndrăzneț!
O să ne distrăm foarte bine cu tipul ăsta.
De patru iulie, putem să-i punem o pălărie de Unchiul Sam,
de pelerin de Ziua Recunoștinței.
Sau o perucă curcubeu de Pride.
E o piesă de artă. Nu vrem să arate ridicol.
Tipul are un nume?
Sigur. Fiind o combinație de Cam și Mitch, îl cheamă Kitsch!
Da, este. E perfect.
Grozav. Mitchell e și mai fericit. O să mor în casa asta.
-Bună. -Alex, bună. Intră, ia un loc.
-Deci... -O să intru direct în chestiune.
Nu am prevăzut asta când ți-am cerut să lucrezi cu mine
și cred că mi-e cam frică de cum o să reacționezi,
ceea ce explică de ce mă port așa ciudat
și de ce această frază pare fără sfârșit
ceea ce e drăguț când o face Hugh Grant,
dar eu par nebun.
-Lasă-mă să te opresc. -Te rog, fă-o.
Cred că știu ce vrei să spui
se pare că există o tensiune romantică între noi
și ți-e frică că odată ce semnez contractul,
nu vom mai putea să o urmăm.
De fapt, vream să-ți spun
că proiectul se mută în Elveția.
La naiba, Haley!
Atunci de ce te fâstâcești și îl menționezi pe Hugh Grant,
care rămâne cu fata în toate comediile?
Mă gândeam că poate nu vrei să te muți așa departe și...
Mă simt răspunzător că ți-ai dat demisia.
Uită ce am spus. Elveția?
-Plătesc cazarea? -De fapt, da.
Perfect, perfect. Asta rezolvă o mare problemă de-a mea.
Da. Bazează-te pe mine. Ne vedem la aeroport.
Stai puțin. Să ne întoarcem la chestiune.
Nu, nu. E în regulă.
Alex, nu m-am gândit niciodată la o relație romantică cu tine.
-Bine, să reluăm. -Sunt mult mai în vârstă.
-Am fost prietenul surorii tale. -Rezonabil.
-Plătesc parcarea, deci... -Dar dacă suntem
în domeniul posibilului
aș minți dacă aș spune că pentru mine e imposibil.
Deci să reluăm.
Spui că dacă am avea o relație anterioară
sau mai degrabă o relație cuantică, cum ar fi să amestecăm...
Nu trebuie să simplifici, dar da.
Am fi legal corespunzători.
Ar trebui să creăm niște dovezi acum,
a unei relații care ar putea sau nu să se întâmple ulterior.
Ce fel de dovezi?
Am putea să ne trimitem mesaje text deșănțate.
-Pare logic. -Da.
Bine.
-„Ești frumoasă azi”? -E prea mult?
Nu, dar șterge-l pe al meu.
Oh, doamne. Ești mult mai pricepută la asta decât mine.
Nu trebuia să-l fi trimis.
-Bună, dragilor. -Bună.
-Ce ziceți de niște tarte? -Cât de european!
Ronaldo, care e secretul tău?
Cam a primit slujba de antrenor în Missouri
și Pepper și-a făcut al optulea lifting.
-Ce? -Știu.
Nu mai cumpărăm supă
pentru că nu-și mai poate închide gura de tot.
-Cam, ai primit slujba? -Și te muți?
Vai, Ronaldo! Văd că Pepper nu e singurul
care nu-și poate ține gura închisă.
Du-te și servește-ți aperitivele.
-Nu pot să cred. -Să nu ne panicăm.
O să refuz.
Serios? Dar asta ți-ai dorit mereu.
Știu, dar Mitchell... Nu l-am văzut niciodată așa fericit.
Și nu pot să stric asta.
Nici măcar nu o să-i spun că am primit oferta.
Nu sunt un suporter al ideii de a pleca de aici,
dar dacă nu-i spui lui MItchell, o să ajungi să-l urăști.
Nu. Nu sunt construit așa.
Iau hotărâri, merg înainte, nu mă uit înapoi. Fără regrete.
Vreau să vă mulțumesc că ați venit să ne vedeți noua casă
și să îl întâlniți pe noul nostru coleg de cameră, Rexford.
Și vreau să îi mulțumesc minunatului meu soț,
Cam, care a fost vârf de lance și a făcut totul posibil.
N-aș putea să fiu mai fericit și e totul datorită lui.
Acum, dacă ar putea să nu mai acapareze toată pilota.
Ca și cum n-am renunțat la atâtea!
Ce jenant!
Am realizat că Ronaldo îmi oferise o tartă.
Deci nu aveai de gând să îmi spui că ți s-a oferit slujba?
Păreai atât de fericit și nu pot să-ți cer să renunți la asta.
Cam, vrei să te muți aproape de familie de ani de zile.
Și asta e slujba visurilor. Nu.
Asta e șansa mea să te susțin.
Ești sigur?
Nu-mi pasă unde trăim, câtă vreme ești alături de mine.
Întotdeauna.
Acum să sărbătorim cu șampanie.
Da.
Mitchell, a fost frumos.
Toată lumea se uita la mine. Ce era să spun?
Cum te simți?
O să fie ciudat fără ei în preajmă tot timpul.
Plus, copilul cel nou.
Sărmanul o să crească cu dulapurile din Missouri
crezând că așa e normal.
A fost drăguț că Mitch s-a hotărât așa de repede.
Păi, cum spunea, e rândul lui să îl susțină pe Cam.
Ceea ce vreau eu să fac pentru tine,
doar că pe tine te irit.
Pentru că nu faci nimic așa cum vreau eu.
-Nimeni nu se plânge. -Asta e partea cea mai rea.
Nimeni nu are nevoie de mine. E 2020.
N-ar trebui să pierd slujbe în fața unor albi în vârstă.
Când lui Manny i se face dor de casă, pe cine o să sune?
Când Joe are un coșmar, pe cine strigă?
Și când eu stau aici, trist pentru că Mitchell pleacă
de cine crezi că vreau să dau în camera asta?
-De mine? -Sigur.
Și cred că știu ce se întâmplă.
Te simți vinovată că muncești. Nu e cazul.
Crezi că eu m-am simțit vreodată vinovat că munceam când tu țineai aici postul?
-Sigur că nu. -Nu și e momentul ca tu
să mergi în lume și să izbândești.
Cât tu aperi postul și arăți drăguț?
Nu sunt doar un obiect sexual. Am și alte calități.
-A fost o zi nebună. -Da.
O să stau o vreme trează.
Vrei să-ți pui centura în pat
și să te conduc până adormi?
Nu vreau să dorm pe alee.
Vreau să dorm în casă, cu copiii, toți copiii.
Cu situația lui Mitch și Cam,
mi se pare că pierdem destulă familie.
Și eu mă gândeam la fel.
Ai intrat tare în ei mai devreme.
-Mă duc să le spun veștile bune. -Pe naiba!
-Hei. -Bună.
Ați ajuns acasă.
Da. Frații tăi sunt aici?
Vreau să vorbim despre situația locuinței.
Problema s-a rezolvat.
-Mă mut în Elveția. -Ce?
Transferă echipa de cercetare acolo.
Și primesc cazare și restul, deci e bine.
În „ciocolată caldă” Elveția?
-Le-ai spus veștile? -Doar pe ale mele.
Dylan și eu ne mutăm și noi.
Dar nu trebuie.
Vrem. Aveți dreptate, e timpul să plecăm.
Am făcut calcule și am realizat că avem 1 milion de dolari.
Apoi le-a verificat Alex și se pare că nu avem,
dar avem pentru un apartament.
Acum că nu mai testează pe animale,
am făcut niște bani la muncă cu studii clinice.
Orele sunt lungi, dar labirinturile sunt amuzante.
Drăguț, sunteți toți acasă.
Vă puteți liniști. Voi pleca eu.
-Nu, Luke. E bine. -Am mințit înainte.
Am primit răspunsul de la Universitatea din Oregon.
Am fost acceptat.
-Bravo. -Minunat, dragă.
-Suntem mândri de tine. -E uimitor, Luke.
Da, felicitări.
Stați, vă mutați cu toții?
Sigur?
-Da. -Bizar.
E Arvin. Scuze, trebuie să răspund.
E de la muncă.
Trebuie să mă pregătesc. Am o întâlnire.
-Uite. -N-o să-ți lipsească asta.
-Luke, sunt aici! -Ce faci?
Ieși afară!
O să-mi lipsească asta.
Și mie.
Toată lumea a plecat.
Uite...
Nu am sunat încă la colegiu.
Vream să vorbim înainte, știu că ai vrut să fii generos...
Pot fi fericit oriunde.
După o vreme, o să uit de locul ăsta.
Ne-am numit copilul după numele străzii.
O să i-l schimbăm după cel al noii străzi.
Casa antrenorului e la intersecția dintre Drumul 13 și Aleea Porumbului Ars.
Ce facem? Nu o să mă integrez.
Dacă nu mă place nimeni? Dacă nu pot să găsesc o slujbă?
Sunt latte-uri? Teatre de artă?
Dacă nu o să mai văd filme alb-negru?
Sau un cuplu bi-racial?
Deci, cum stăm cu mutatul?
Despre asta vorbim, drăguțo.
Pentru că am un proiect mare de predat marți
și nu spun că nu l-am început,
dar dacă m-ați întreba ce am făcut până acum, v-aș răspunde nimic.
Mergem.
Ești sigur?
O să am nevoie de un timp de adaptare, dar mergem.
-Ești de acord cu asta? -Sigur, o să mă reinventez.
Îmi fac părul albastru și pentru suport emoțional, o să am un porc.
Știu porcul perfect!
Cam, sună la universitate.
Bine, vreau să fie alegerea corectă.
Dacă rănește familia, n-o să mi-o iert.
Nu, suntem mai puternici de atât, nu?
Da.
-Nu acum, Lily. -Oricum o să cântați.
Hai să ne grăbim.
Scuze, domnișoară, avem o conversație serioasă, da?
Nu ne poți reduce la stereotipuri...
Iubirea mea
Doar tu ești în viața mea
Singurul lucru strălucitor
De ce cânt mereu vocea de femeie?
Iubirea mea dintâi
Ești aerul pe care îl respir
Ești pașii pe care îi fac
Ce credeam?
Vei fi mereu
Iubirea mea infinită
Două inimi Două inimi care bat ca una
Nu-mi place să fiu prima la o petrecere.
-Ești ultima. -Da, Sal, toată lumea a plecat.
Ce? Bau. Homosexualii erau mai amuzanți înainte să aibă copii.
Hai, să bem niște tărie.
Casa asta e la o stradă distanță de locul unde stau.
Nu e al meu, stau acolo gratis
pentru că îl las pe proprietar să mă filmeze.
O să vin tot timpul pe la voi.
Și față zâmbăreață poate să stea cu copilul și cu câinii, nu?
Iar voi gătiți, nu?
Mi-e foame după droguri.
Mă simt mai bine cu mutatul.
Da.
Subtitrarea: I. Nartea