Aiemmin:
Jos lähdet sotaan,
sinua odottavat suuruus ja onnettomuus.
Lähden pohjoiseen kohti Alppeja.
Ja hajaannutan väkemme.
Voisimme jatkaa hyökkäystä etelästä, kun Pompeius estäisi Spartacusia
pääsemästä vuorille ja pakenemasta.
En ole yhtä hellä ensi kerralla.
Liittyikö hän kapinaan?
Viisisataa miestäsi Tiberiusin hengestä.
Pojalla ei ole enää arvoa.
Crassus kunnioittaa sopimusta!
Jos annatte hänelle jotain muuta hänen haluamaansa.
Valmistele miehet marssiin.
Haluan saavuttaa Spartacusin
ja tehdä hänestä lopun.
Käske kaltaisiasi vapauttamaan orjansa.
Tai heidänkin talonsa täyttyy verellä ja kuolemalla.
Kuka olet?
Olen Spartacus.
Taas hyökkäys villaan.
Montako yhteensä?
Kuusi kolmessa päivässä.
Minä olen Spartacus!
Hän hyökkää nopeammin kuin siivekäs Mars.
Spartacus on vain kuolevainen.
Kukaan ei voi taittaa moisia matkoja silmänräpäyksessä.
Etkö usko raportteja?
Uskon, että tämä on strategia Pompeiusin hämmentämiseksi.
Hän jahtaa verhottua aavetta itse miehen sijaan.
Spartacusin kukistaminen annettiin tehtäväksi meille, ei Pompeiusille.
Jos traakialainen pääsee vuoren yli,
me kannamme tappion taakan.
Ja ne, jotka ovat menettäneet henkensä.
Kapinallisleirissä, jossa Tiberius kohtasi loppunsa, oli vain hiipuvia hiilloksia.
Tiedustelijat eivät ole vielä paikantaneet Spartacusin armeijaa.
Tuplaa miesten määrä.
Haluan kohdata traakialaisen taistelukentällä mahdollisimman pian.
Ja katsoa häntä silmiin, kun hän menettää toivonsa.
Lugo, hoida asia.
Olen monesti hämmästellyt hulluja suunnitelmiasi,
mutta tämä voittaa kaikki aiemmat.
Pompeius on ymmällään pohjoisessa,
mutta Crassus lähestyy yhä etelästä ylivoimaisten joukkojen kanssa.
Ainoa toivo on päästä päättämään viimeisen taistelun sijainti.
Punomasi toivon köysi on hyvin ohut.
Se pitää riittävän pitkään,
jotta toiset pääsevät pakoon.
Rukoilen, että se onnistuu.
Haluaisin auttaa Crassusin viivyttelyssä.
Tartu siis miekkaan.
He ovat vieneet minulta kaiken.
Sinulla on yhä tehtävä taistelussa.
Saatat taistelukyvyttömät vuorille.
Mene auttamaan Nasiria valmistautumaan matkaan.
Hän on enemmän kuollut kuin elossa.
- Ja yhä valmis uhrautumaan aatteesi vuoksi. - Aatteeni?
Etkö koe sitä vieläkään omaksesi?
En ole mikään marttyyri.
Mutta uhraan itseni ilomielin, jotta ansaitsevammat voisivat elää.
Hengähdä siis ja hoida sydäntäsi ennen lähtöä.
Tuntuu, että siitä on elinikä,
kun syleilin tuolla tavoin Crixusia.
Meiltä on viety paljon.
Kohtaamme pian Rooman legioonat
ja teemme heille katkeran vastapalveluksen.
Rakensitko tämän?
Kiinnitämme käden miekan kahvaan,
jotta se ei putoa, jos joudut halkaisemaan sillä roomalaisia.
En voi paeta vuorille muiden kanssa.
Paikkani on Spartacusin käskystä huolimatta taistelukentällä.
Ja minun paikkani on rinnallasi.
Aika on koittanut.
En halua lähteä syleilystäsi.
Enkä minä sinun,
mutta sinun on mentävä muiden mukana.
Tule mukaani.
Tiedät, että minun on jäätävä.
Jotta pääsisit vuorten yli ja voisit elää vapaana niiden tuolla puolen.
Elämää ilman kosketustasi ei ole.
Sanoit joskus, että jumalat lähettivät minut pelastamaan sinut.
Olit väärässä.
He lähettivät sinut,
koska minä kaipasin pelastusta.
Tulen takaisin taistelusta,
jos vain kykenen.
Ja mitä jos et kykene?
Sitten odotan sinua tuonpuoleisessa,
jossa Oenomaus ja Melitta pitävät minulle seuraa,
kunnes näen sinut taas.
Jumalat sinua suojelkoot.
Ja Crassus ja hänen legioonansa kaatukoot.
Olet yhä taidokas, imperaattori.
Haluan hioa taitojani ennen kuin kohtaan Sateentuojan.
Hän näyttää rauhalliselta, eikö niin?
Kyllä, dominus.
Vääristynyt kuva tuntemastani pojasta.
Hänen otsansa oli aika kurtussa
ja hänen kasvoiltaan näkyi huoli.
Hän oli isänsä peilikuva.
Vakava kasvoiltaan ja luonteeltaan.
Ei hän ollut aina sellainen.
Ei niin, dominus.
Kuluvat vuodet kovettavat miehen elämän yksinkertaisille iloille.
Jäljelle jää vain kiveä.
Kylmää ja anteeksiantamatonta.
Toivon koko sydämestäni, että kohtalo olisi johdattanut toisaalle.
Kerro minulle hänen kuolemastaan uudestaan.
Kapinallisjoukko oli täynnä orjia,
jotka olivat vihaisia, että Crassuksen poika vapautettiin.
Yksi irtosi joukosta veitsi kädessään,
kun Caesar vei Tiberiuksen pois.
Kerro, kuka orja tappoi hänet.
Vanha mies,
jonka lihassa oli isännän tuottamia arpia.
Olisipa hän menettänyt henkensä,
jotta Tiberius voisi olla yhä keskuudessamme.
Pahoittelen häiriötä.
Saimme viestin tiedustelijoilta.
- Spartacus? - Joukko hänen miehiään on pohjoisessa.
Määrää, että leiri puretaan ja miehet lähtevät marssiin.
Imperaattori.
Sota lähenee viimein loppuaan.
Kuten kaikki väärin kohdistetut halut.
Vartijat palauttavat sinut sinne, minne kuulut.
Et kysynyt, miksi hylkäsin sinut.
Kääntääkö vastaus ajan kulun?
- Saako se unohtamaan syvät haavat? - Ei.
Antaisin silti mitä vain, jos voisit antaa anteeksi.
Kaikki tekoni.
Kunpa voisinkin tehdä niin.
Jakaudutte eri teille lähdettyänne leiristä.
Saatte paremman mahdollisuuden päästä vuorille huomaamatta.
Oloni olisi turvallisempi, jos johtaisit meitä.
Crassusia on hidastettava,
jotta sinä ja muut ehditte pakoon.
Odotamme sinua vuoren juurella.
En halua sitä.
Enkö ole vapaa päättämään itse?
Kuten usein muistutat.
Älä silti vaaranna henkeäsi
siinä toivossa, että minä elän vielä.
Et kaadu taistelussa Crassusia vastaan.
Onko sinulla valta nähdä, mitä tulevaisuus tuo tullessaan?
Minulla on vain uskoa.
Ainutlaatuiseen mieheen.
Kiitän.
Sanoistasi
ja tuomastasi lohdusta.
Mene.
Älä vaan kuole, villivittu.
Mä naida niitä kaikkia, ja sua kun palata.
Onko tehtävänne selvä?
Selvempi kuin koskaan.
Mutta Nasir ja minä emme lähde vuorille.
Puhuimme jo asiasta.
- Et kykene taistelemaan... - Hän löysi keinon
rakastavien käsien avulla.
Älä pyydä minua olemaan toimettomana tulevassa taistelussa.
Monet veljekseni kutsumani ovat kaatuneet.
Vain sinä olet elossa heistä,
jotka seisoivat rinnallani, kun tuhosimme Batiatusin ludusin.
On kunnia, että olet mukanani viimeisessä taistelussamme.
He ovat valmiita matkaan.
Ystäväni.
Eromme hetki on koittanut.
Tietäkää, että ajattelemme teitä kohdatessamme Crassusin legioonat.
Monet meistä kaatuvat.
Mikään strategia tai petos ei muuta sitä tosiasiaa.
Tietäkää, että veremme
ostaa teille mahdollisuuden päästä vuoristopoluille
ja kauas Rooman kynsistä,
jotka ovat tuottaneet meille kuolemaa ja kärsimystä.
Lähtekää.
Ja eläkää vapaina.
Kiitoksia kaikesta avustasi.
- Kiitoksia, Spartacus. - Kiitoksia.
- Kiitoksia, Spartacus.
Siunatkoot jumalat sinua.
Kiitoksia.
Spartacus!
Roomalaiset tiedustelijat näkivät meidät etelässä.
Mitä merkkiä he kantoivat?
Heidän rinnassaan oli raivokas härkä.
Crassus.
Hän tarttui syöttiin.
Lähtekää matkaan älkääkä poiketko polulta. Menkää!
Rukoilen
Crassusin loppua ja Spartacusin voittoa.
Olen jo sanonut hyvästini.
Haluan vuodattaa verta ja kuulla vihollistemme huudon.
Menkäämme siis.
Seis!
Ballistat valmiina!
Älkää hyökätkö ennen kuin käsken!
Valmiina!
Keihäs.
En halua taistella!
Tuon vain viestin imperaattori Crassusilta.
Keihäs.
Kerro asiasi ja rukoile, että pidän sitä hyödyllisenä.
Oletko nähnyt koskaan moista?
Noin monta sydäntä sykkii vääjäämätöntä tuhoaan kohti.
Miksi kutsuit minut tänne, Crassus?
Samasta syystä kuin sinä tulit.
Uteliaisuuden vuoksi.
Oletko nyt tyytyväinen?
Olemme vaivanneet toisiamme kuukausia. Molemmat ovat kärsineet kovia tappioita.
Emme ole silti vaihtaneet sanaakaan.
Mikään sanomasi ei muuttaisi mitään.
Ehkäpä ei.
Haluan puhua siitä huolimatta.
Poistukaa.
- Imperaattori. - Tottele käskyäni.
Tiedät kai, ettet voi voittaa?
Kaikki tappamani roomalaiset ajattelivat noin.
Poikani mukaan lukien.
Pahoittelen, mutten voi surra
Crixusin tappaneen sotilaan kuolemaa.
Gallialainen kuoli taistelukentällä. Tiberiusilta kiellettiin se kunnia.
Se tapahtui käskyni vastaisesti.
Mutta hän oli kohdellut kaltoin naista,
ja tämä kosti teon.
Kuten minäkin haluaisin tehdä muistaakseni poikaani,
ja sinä vaimoasi, joka ei enää...
Älä vertaa menetystäsi omaani.
Poikasi liittyi tasavallan armeijaan.
Tasavallan, joka vei viattoman vaimoni
ja tuomitsi hänet orjuuteen ja kuolemaan.
Nyt johdatat tuhansia tuhoon turhan yrityksesi nimeen.
Se, mitä kansalleni käy, on valinta.
Valitsemme kohtalomme. Et sinä. Eivätkä roomalaiset.
Eivät edes jumalat.
Valitset vain matkasi lopun ajan ja paikan.
Parempi kaatua miekkaan kuin isännän ruoskaan.
Parantaako se haavat?
Jos Sateentuoja tekee ihmeen ja päihittää Crassusin legioonat,
vetäytyykö hän tasavallasta?
Kokeeko hän tuoneensa häntä vahingoittaneet oikeuden eteen?
Oikeutta ei ole.
Ei tässä maailmassa.
Olemme yhtä mieltä edes siitä.
Tapan sinut, kun kohtaamme jälleen.
Ei. Aiot yrittää.
Enempää vapaa mies ei voikaan tehdä.
Et voi luottaa Spartacusiin.
Miksi hän valehtelisi asiasta?
En kuvittele ymmärtäväni villin ajatuksenjuoksua.
Kerro vielä. Kuka tappoi Tiberiusin?
Vanha mies, kuten olen sanonut...
Spartacus puhui naisesta,
joka halusi kostaa.
Hän yrittää vain luoda välillemme eripuraa.
Väitteen uskominen voi johtaa tuhoomme.
Mutta vain totuus
voi johtaa anteeksiantoon.
Minä lähetin Tiberiusin tuonpuoleiseen.
Oliko kosketukseni niin julma,
että halusit loukata minua jalon poikani kautta?
Puhu vielä kun voit!
Syytät uhria!
Muka jalo poikasi otti hänet väkisin.
Se ja monet muut teot johtivat ansaittuun kohtaloon.
- Lisää valheita! - Se on totta!
Desimaatio muutti hänen rakkautensa sinua kohtaan vihaksi,
ja hän kosti ainoalla voimallaan tavalla.
Tavalla, joka loukkaisi sinua pahiten.
Mikset kertonut?
Yritin kertoa Melian harjulla.
Antaisin minkä vain erheen anteeksi rakkaalle pojalleni.
Emme halunneet aiheuttaa enempää tuskaa ilman syytä, Marcus.
- Salasimme totuuden... - Poistu.
Poika on vain isänsä peilikuva.
Tällainenko minä olen?
Vääristynyt ja irvokas?
Olet samanlainen kuin ennenkin. Hyvä mies, joka tekee sen, mitä täytyy.
Pahoittelen.
Pahoittelen kaikkea kärsimääsi.
Kärsimyksesi loppuu, kun Spartacus kaatuu.
Sodan ikävät tapahtumat
ovat silloin vain kaukainen muisto.
TRAAKIA
On raskas taakka
nähdä sodan loppu ja punnita sen hinta.
Etkö usko, että voimme voittaa Crassusin?
Onnistut jatkuvasti mahdottomissa teoissa.
Enkä löisi vetoa sinua vastaan.
Mutta mahdollisuutesi eivät ole hyvät.
Eivät niin.
Tarjoaisin juotavaa piristääkseni sinua, mutta olen vältellyt juomista viime aikoina.
Olen huomannut.
Minäkin unohdin villin elämän, kun sydämeni oli puhdas.
Puhutko vaimostasi?
Kun makasimme yhdessä ensi kertaa,
hän sanoi jumalten lähettäneen hänen uniinsa oraakkelin,
joka ennusti, etten enää koskaan rakastaisi ketään muuta naista.
Pitikö ennustus paikkansa?
Saan lohtua muilta,
mutta tunnen tyhjyyttä, joka ei täyty koskaan.
Sydämeni tilalle jäi tyhjiö,
kun Sura vietiin minulta.
Kysyit joskus, miten määrittelen voiton.
Luulin, että roomalaisten kuolema on vastaus.
Oletko muuttanut mielesi?
Elämä määrittelee voiton.
Ei roomalaisten kuolema eikä meidän tai seuraajiemme
vaan Sibylin elämä.
Laetan, äidin ja lapsen, ja monien muiden.
He ovat kaikki samanlaisia kuin Sura, ja haluan heidän elävän.
Jopa minä voin kannattaa moista aatetta.
Jotta voimme antaa muille mahdollisuuden Crassusia vastaan,
sinun täytyy tehdä enemmänkin.
Sinun on johdettava.
- Vanha kiista. - Joka on nyt selvitettävä.
En onnistu, ellet omaksu asemaasi.
Kukaan muu ei ansaitse sitä enemmän.
Mitä haluat minun tekevän?
Mahdottoman.
- Ovatko miehet valmiina? - Ovat, imperaattori.
Kiitän.
Uskollisesta palveluksestasi.
Spartacus on typerys kohdatessaan armeijamme noin pienin joukoin.
Hän on osoittanut olevansa monia asioita,
mutta typerys hän ei ole.
He ovat kuin valtameri.
Kuin silloin, kun Crixus pyyhkäistiin elävien maailmasta.
He tarjoavat meille vain mahdollisuuden
uida roomalaisten veressä.
Suuruus ja onnettomuus.
Mitä sanasi tarkoittavat?
Rakastava vaimoni varoitti noin
miestä, jota ei ole enää olemassa.
Crassus antaa pian komennon,
ja kohtaamme hänen legioonansa taistelussa!
Seisomme suuremman mahdin varjossa,
jolla tasavalta pimentää
jokaisen orjuutetun miehen, naisen ja lapsen elämän!
Heidät pakotetaan raatamaan ja kärsimään, jotta he, joilla on rahaa ja asema,
voivat kasvattaa omaisuuttaan tarpeettomasti!
Opettakaamme heille, että kaikki ihmiset ovat tasa-arvoisia!
Kaikki, jotka yrittävät rajoittaa meitä
kaatuvat kuullessaan vapaudenhuutomme!
Älkää suoko haavoittuneille vihollisille armollista kuolemaa.
Teen esimerkin kaikista, jotka nousevat mahtavaa Roomaa vastaan.
Nostakaa ballistat ja katapultit.
Nyt!
Sytytys!
- Valmiina! - Laukaisu!
Laukaisu!
Eteenpäin!
Soittakaa merkkiääni!
Kapina on pian vain kaukainen muisto!
Eteenpäin!
Asemiin!
Pysykää paikoillanne.
Paikoillanne.
Paikoillanne!
Hyökkäykseen!
Jousiampujat!
Nyt!
Villi osoittautui neuvokkaaksi.
Hän vain viivyttää hieman tulevaa.
Merkki testudo-muodostelmasta!
Odottamamme muodostelma.
Tehkäämme jotain odottamatonta.
Nyt!
Käske käyttämään ballistoja ja katapultteja.
Aiotko tulittaa omia joukkojamme?
Haluan lopettaa tämän vitun sodan!
Älkää lakatko etenemästä!
Jatkakaa eteenpäin!
Orjat kaatuvat strategian ja taktiikan avulla.
Samoin komentamamme roomalaiset.
Harmillinen menetys.
Mutta hyväksyn sen ilomielin, jos saan tapettua Spartacusin.
Ratsastajia lähestyy!
Täyskäännös!
Kääntäkää äkkiä ballistat!
Sinä siellä! Puolusta vasenta sivustaa!
Caesar, komenna takajoukkoja!
Älä anna joukkojen hajaantua!
- Meidän on vetäydyttävä! - Ei! Sitä hän juuri odottaa!
Soittakaa torvea ja hyökätkää!
Castus!
Olisinpa saanut olla sinä
edes yhden päivän ajan.
Agron! Suojaa sivustaa!
Älä anna heidän piirittää meitä!
Nasir!
Naevia! Auta Gannicusta!
- Liikettä! - Tulkaa!
Spartacus!
Imperaattori!
Suojelkaa imperaattoria!
Crassus!
On kunniakasta päästä tappamaan näin monia roomalaisia!
Vain yhdellä heistä on merkitystä.
Kiinnitä huomio kentälle. Menen tappamaan hänet.
Pitäkää rintama!
Ottakaa amforat ja käyttäkää niitä!
Caesar!
- Hakekaa medicus! - En kaipaa lääkintää.
Haluan vain palata taistelukentälle tappamaan kapinallisia.
Älä vaaranna itseäsi enempää.
Jos kaadut, Spartacus saa etulyöntiaseman.
Olen odottanut, että pääsen kohtaamaan sinut.
Ja minä olen odottanut, että pääsen katkaisemaan kaulasi.
Saxa!
Löydän itseni jälleen
käsivarsiltasi.
Lupasin,
että vien henkesi, kun tapaamme seuraavan kerran.
Tulehan sitten.
Yritä viedä se.
Muodostelmaan!
Tämä ei kuulu sinulle, orja.
Ei!
Kääntykää!
Seis!
Olisitpa ollut roomalainen
ja seisonut rinnallani.
Siunaan kohtalottaria siitä,
etten ollut.
Agron!
Anna minulle miekka.
Imperaattori.
Seuratkaa minua ja vallatkaa kukkula!
- Tutkikaa ympäröivät kukkulat! - Imperaattori!
Jumalat auttoivat jälleen Spartacusin pakoon.
Hän vuotaa tuhannesta haavasta.
Jos hänen sydämensä lyö yhä, se pysähtyy pian.
Monet hänen hullua aatettaan seuranneet
ovat vielä hädin tuskin elossa.
Tee heistä esimerkkejä Via Appian reunustalle,
jotta kaikki orjat,
jotka ovat matkalla Roomaan, näkevät isäntiensä pettämisen hinnan.
Alhainen loppu legendalle, joka oli ennen areenan jumala.
Legendat ovat vain unelmien luuta ja lihaa, joka mätänee todellisuuden paahteessa.
Tuntuu pahalta nähdä läheinen kirottujen joukossa.
Hän oli osa kapinaa.
Olen antanut anteeksi syyn.
Mutta teen sen, mitä täytyy.
Pompeius.
Kiitos jumalten, että olet kunnossa.
Pelkäsin Spartacusin ja kapinallisten päihittäneen sinut
ennen kuin löysin heidät pohjoisesta.
Pohjoisesta?
Hän löysi vuorille pyrkivän kapinallisarmeijan.
Lähetin jo Roomaan tiedon,
että Pompeius voitti vihollisen, jota et saanut päihitettyä.
Vaadit kunniaa väärin perustein.
- Spartacus päihitettiin... - Pohjoisessa.
Urhean Pompeiusin, Hispanian sankarin toimesta.
Kunnioitat minua.
Kunnioitan vain Roomaa
ja muita, jotka haluavat sen kukoistavan.
Sitten olemme yhtä mieltä.
Syökäämme yhdessä palattuasi.
Annatko kaiken kärsimämme jälkeen
Pompeiusin viedä ansaitun voittomme?
Jos tuemme häntä, hänestä tulee liittolainen.
Muodostamme triumviraatin, joka muuttaa historian kulun.
Puhut iäti vain tulevaisuudesta.
Mennyttä ei voi muuttaa.
Nykyisyys on pelkkää katumusta ja menetystä.
Mies saa lohtua vain tulevasta.
Kun muistot vaipuvat unohduksiin.
Gannicus! Gannicus! Gannicus!
Hän on yhä elossa.
Pääsimme vuorille.
Odotimme, kuten lupasin.
Pääsivätkö kaikki turvaan?
Pompeius hyökkäsi toisen joukon kimppuun.
Menetimme monia.
Meidän on vietävä hänet vuorenpolulle ennen kuin meidätkin löydetään.
Älkää.
Haluan levätä hetken.
Emme voi jäädä tänne.
Ette niin.
Enkä minä voi seurata teitä.
Spartacus.
Ei se ole nimeni.
Kuulen nimeni pian jälleen.
Rakastava vaimoni lausuu sen
tervehtiessään minua viimein.
Älä itke.
Ei ole suurempaa voittoa
kuin poistua tästä maailmasta
vapaana miehenä.
Rooma murenee jonain päivänä,
mutta sinut muistavat ikuisesti
kaikki vapautta kaipaavat.
Minä olen Spartacus!
Tekstitys: Nanda de Bruijn Extended sync: subisampo