ROMS FJENDER
Spartacus er brudt igennem vores vestlige flanke.
Saml tropperne i syd.
Næste to!
Dræb ham!
Vi må trække os tilbage!
- Romerne har blæst til retræte! - Sejr!
- Vi vandt slaget. - Vi vandt ikke noget.
Cossinius og Furius undslap vores greb.
Det samme kan ikke sige om resten, slagmarken er tyk med lig.
En velfortjent skæbne for alle, der vil se os i lænker.
Endnu en mistet standart.
Et stort tab for republikken, Cossinius.
Det var blevet værre, hvis ikke vi havde trukket os tilbage.
Hvordan kan en håndfuld slaver skræmme os?
Deres antal er groft undervurderet.
Spartacus' horde vokser for hver sejr, siden Glabers nederlag.
Tusindvis af de befriede mineslaver sluttede sig til dem.
Underlegne, taknemlige slaver forrådte deres herrer -
- for at følge legenden Spartacus.
Utallige mængder sluttede sig til dem, da Scrofa faldt.
Hans standart faldt for fjenden, ligesom manden selv.
Så meget kaos og død på grund af en slave.
Han står snart ved Roms port, hvis vi ikke får forstærkninger.
Luculdus bekriger Mithridates, Antonius jager pirater omkring Kreta.
Pompeius bekriger Sertorius i Spanien.
Konflikterne tærer på vore ressourcer. Vi har ikke råd.
En af os kan finansiere en krig af egen lomme.
- Uden at mærke omkostningerne. - Jeg vil ikke have ham involveret.
Vi ville ikke skylde ham noget, Metellus.
Har du et andet alternativ?
Nuvel.
Jeg skal bede Crassus om, at han hjælper os med at knuse Spartacus -
- og udbedre de alvorlige skader, som er tilføjet Roms hæder.
- Vi har taget våben og heste. - Det er vores bytte.
Hvor er Gannicus? Jeg vil have hans rapport.
Han fejrer efter en sejr, ofte i flere dage.
Det må han gerne gøre, når Cossinius og Furius er faldet.
De vil nok forsøge sig på endnu en dristig manøvre.
Fordobl vagten.
- Du overvurderer dem. - Kun romere undervurderer fjenden.
Cossinius og Furius er snart færdige.
For hver dag slutter flere slaver sig til os.
Vi er snart i overtal.
Gør de nyankomne rede, jeg vil angribe igen, så hurtigt vi kan -
- for yderligere at advare tåberne i Rom.
Han har kæmpet hver dag i flere måneder. De stønner og grynter.
Din far er en engageret elev.
Jeg skal bevidne lektionerne og forsømme vigtigere ærinder.
Undskyld, det er kampens hede.
Bare en skramme. Velfortjent for min uopmærksomhed.
Du er lærenem. Men du lader flanken stå åben.
Det har været mange senatorers undergang.
Vi fortsætter efter middag.
Rygtet taler sandt, du får lektioner af en slave.
Hilarus var mester i arenaen i mange år.
Jeg betalte dyrt for at lære af ham, hvad han har lært af legene -
- og af de mænd, der har udgydt blod i sandet.
Gladiatorer, kernen i mit ærinde.
Kan vi tale privat?
Tiberius er vel oplært i mænds adfærd.
- Han skal også lære om senatet. - Nå, til sagen.
Vi har lidt uventet nederlag i kampen mod rebellen Spartacus.
Er Cossinius og Furius blevet dræbt?
De lever, men behøver forstærkninger.
En dyrkøbt vare i disse hårde tider.
De må have fået smæk, hvis de kommer til mig og tigger.
Ingen tigger. De beder om bistand fra en loyal senator.
- Hvor meget bistand? - 10.000 mænd.
Det kræver mange penge at samle en sådan styrke.
Til gengæld får du ledelsen, under Cossinius og Furius selvfølgelig.
Den burde tilbydes af dem selv.
De har trukket sig tilbage til en villa uden for Nuceria.
Spartacus samler sine styrker i Campanien.
Jeg var ikke kommet, hvis ikke situationen krævede det.
Jeg går med til deres vilkår.
Jeg sender besked øjeblikkeligt.
Jeg sender mine mænd, så det kommer sikkert frem.
Som du vil.
Jeg forventede, at du ville forlange en finere titel.
Som Pompey gjorde for at gå imod Sertorius.
Jeg er kun interesseret i titel og ære.
Undskyld, at jeg troede mindre end det.
Du vil tjene under Cossinius og Furius uden at lede selv?
Jeg har hørt dig sige, hvor tåbelige og forfængelige de er.
Tiden for snak er ovre, Spartacus skal stoppes.
Jeg vil gøre alt for at fremskynde det.
For Rom.
Jeg så det med egne øjne.
Midt i kampen, blandt blod og indvolde -
- klæder Gannicus sig af og tager frem pikken -
- og befaler romerne at knæle og tage imod hans gyldne hyldest.
Jeg var fuld. Jeg forventede ikke, at Spartacus ville angribe Scrofa.
Er der mere vin? Mine venner er tørstige.
- Din kvinde kommer med gaver. - Ja, gaver.
Ikke til dig.
- Ud! Ud! - Det er mit skide telt.
Vi finder et andet, forhåbentligt lige så velforsynet.
- Spartacus leder efter dig. - Lad ham lede et stykke tid endnu.
Bilder jeg mig det bare ind, eller når vi uanede højder efter et slag?
Det gør alle mænd, der er dyppet i blod og sejr.
Når Rom falder, vil vores fejring lave sprækker i himlen.
Og til helvede med Jupiter ...
... når han styrter ned mod jorden.
- Tror du, du knepper som en gud? - Indlysende.
Stolte ord sammen med vin modtages bedre.
- Du klarede dig godt i slaget i dag. - Du lyder overrasket.
Jeg har altid troet på dig, Nasir, også da du var en trofast slavedreng.
Jeg er Spartacus taknemlig for at trække sløret fra mine øjne.
Det er en gæld, vi alle deler, som tilbagebetales med romerske liv.
Du kaldte på mig.
Du skulle have meldt dig med Crixus og Agron for længe siden.
Jeg havde andre presserende anliggender.
- Kvinder og vin? - Intet er mere presserende.
Det må ikke tage flere dage, før jeg får din rapport.
Vi sloges. Vi vandt. Hvad er der mere at sige?
Du er et værdifuldt aktiv mod romerne.
Men jeg vil have, du er mere end bare endnu et sværd.
Tag plads ved siden af mig og Crixus som leder.
Jeg kæmper for din sag for Oenomaus.
Jeg tror nok på det selv en dag, men jeg er ikke en leder.
Mange ser dig allerede som en. Endnu flere ville følge dig i kamp.
- Dø for mig? - For sagen.
Jeg kan ikke se mig som bedre, som mange mener, at du gør.
- Det er ikke noget, jeg ønsker. - Sådan er det dog.
De taler om dig som en gud. De kan blive skuffede.
Jeg vil bare sejre over romerne.
Hvornår gør vi det? Når Cossinius og Furius er væk?
- Så sender romerne bare flere. - Så vil de også falde.
Og når vi har ødelagt den mægtige republik?
Hvad retter du så din vrede mod?
Dem, der gjorde, at du endte her, der tog din hustru fra dig ...
De er borte fra denne verden, deres hustruer også.
1000 liv modsvarer ikke Suras.
Jeg dristede mig til at elske en kvinde en gang.
- Lever hun stadig? - Der er intet, jeg ønskede mere.
- En almindelig skæbne for os. - Jeg tog min hævn.
- Oenomaus tilgav forræderi. - Oenomaus?
Det var hans hustru, der fik mit hjerte.
Jeg vandt frihed, men lænkedes af, hvad jeg havde gjort mod mine nære.
Oenomaus smedede lænker, der bandt mig, med sine sidste ord.
Jeg har ingen tilbage, som jeg holder af, der kan sige den slags ord.
Så må manden sige ordene til sig selv.
De ord benægtes mig.
Finder du dem hos dem, der tørster efter blod?
Jeg kunne ikke redde min hustru.
Men jeg kan kæmpe for, at intet liv skal vejes så let.
Den dag, romernes grumheder er en saga blot.
Må du finde fred, når den dag kommer.
Lad os dele vin og kvinder ...
- Lad os undgå dybe tanker. - Tilbuddet værdsættes.
Jeg vil drikke og kneppe til din ære, stride, når du kalder -
- helt til Senatet i Rom, hvis det er dertil, din galskab fører.
Tilbyd 350 dinarer og to jugerum.
- Vi må handle hurtigt. - Jeg sender bud med Sabinus.
Du skal sove nu.
Tiberius har fyldt med ham krigssnak.
Hans hoved er fuldt af stridigheder.
- Skal du føre krig mod Spartacus? - Ja, for at forsvare republikken.
Jeg er romer, jeg tager med dig.
Gid du var gammel nok til at stå ved din fars side.
Gå nu i seng og drøm om fremtidige sejre.
Han ville følge dig til efterlivets kyster.
- Ligesom Tiberius. - Han får en plads blandt tropperne.
Et sted? Han fortjener en titel, der er værdig navnet, han bærer.
Han er for ung til at blive tribun.
- Lidt penge og overtalelse ... - Han har ikke fortjent det!
Tiberius er lovende som soldat.
- Men han har ingen strategisk evne. - Lær ham.
Undervisningen ophører aldrig, men han må anvende den.
- Skal du arbejde hele natten? - Indtil daggry.
- Jeg sender mad og vin. - Det tager Kore sig af.
Naturligvis.
Din seng venter, hvis du finder behov for den.
- Han har længe villet lede. - Men under Cossinius og Furius?
Din far bliver aldrig længe under nogen.
Måske har årene dæmpet hans begær efter laurbær og jubel.
- Og dit begær? - De ville få Apollo til at brænde.
Så vil jeg ikke stå så tæt på, så vingerne smelter.
- Jeg vil have dig ved min side. - Guderne kan ikke få mig væk.
- Jeg får antallet øget. - Tak.
Jeg husker, da I to var børn og legede krig med pinde.
- Legene er slut for længe siden. - Bevis det for din far.
- Giv ham ingen grund til at tvivle. - Al tvivl forsvinder ...
... når jeg står gennemvædet af fjendens blod.
Pas på venstre!
- Din søn bliver bedre for hver dag. - Jeg tør ikke kalde ham Stump.
Nu forstår jeg endelig, når du siger: "Jeg overgiver mig."
Næste mand, indtag position.
- Kom nu! - I gang!
- Vi tester de nyankomne? - Hvordan er de?
Entusiastiske, men med mindre færdigheder.
Sådan var mange af os. De viser sig snart værdige.
Måske ikke alle.
Kom så, op med dig!
Næste mand!
Sig intet til nogen. Gå nu.
- Diotimos? - Og hvis jeg var?
Indenfor, hurtig.
- Mere end det kan jeg ikke undvære. - Tak.
- Har du dræbt en hest? - Dæmp dig.
Jeg vil ikke knuses i trængslen, hvis folk hører, at der er kød.
Hvem gav tilladelsen? En rytter er værd ti fodsoldater.
Han var hårdt såret. Jeg burde have bedt om tilladelse af Den Store -
- men kong Spartacus er for optaget til at gå op i detaljer.
- Hvad får dig til at tro det? - Åbn øjnene, så kan du se.
Jeg fortryder min beslutning om at forlade min trygge tilværelse.
- Var du en fri mand? - Langtfra.
Jeg var slave hos en ubehagelig skid på Sinuessa.
- Men han sørgede for, jeg fik mad. - Frihed har altid en pris.
Men når der hverken er tøj eller mad, må man ordne det selv.
Eller vente på døden, mens man venter på et regnskyl.
- Kulden kommer, og så ... - Spartacus!
En gruppe romere prøver at ride rundt om os.
- Er du Spartacus? Undskyld, jeg ... - Ti stille.
Du er måske ikke altid mæt, men du må udtrykke dine meninger.
Selv til Den Store.
Du godeste.
Du der!
Hvad laver du så tæt på rebellernes lejr?
Hvem mere er sammen med dig? Svar mig.
Hvem mere er sammen med dig?
Døden.
- Vi må følge efter. - Nej! Giv mig et spyd.
Jeg er din lige med sværd, men med spyd vinder du.
Spartacus! Den her bar på en besked.
Hvad står der?
- Titusind? - Anført af Marcus Crassus.
Cossinius og Furius øger styrkerne betydeligt.
Vi kan lægge en fælde her, tage dem, inden de når hæren.
Så havner vi mellem Crassus i nord og Cossinius og Furius i syd.
Vi kan ikke møde to hære.
Så må vi angribe Cossinius og Furius nu.
Vi har længe fejlet med at gøre deres mænd modløse.
Anførernes hoveder på pæle får dem måske på andre tanker.
- Trofæer, der er svære at vinde - På slagmarken, ja.
Den her meddelelse er ikke til hæren.
Der står: "Jeg håber, at I er sikre i jeres villa."
- De gemmer sig? - Varmt bad og kvinder.
- Hvor ligger villaen? - Det står der ikke.
Mændene red mod sydøst.
De vil holde sig tæt på hæren, så villaen burde ligge her et sted.
- Hvordan ved vi, hvilken er deres? - De er ikke dårer.
Vi ser, hvor de har placeret vagtposter.
Vagterne har ingen villa, som giver dem beskyttelse.
- Vi angriber med alt, hvad vi har. - Nej.
Så risikerer vi opdagelse.
Cossinius og Furius bliver advaret og kan smutte væk igen.
- Nogle få kan nå ind ubemærket. - Få mod mange, som i gamle dage.
Gannicus, Crixus, I kommer med mig.
- Skal jeg bare stå der? - Du må lede i mit fravær.
Saml alle, der kan håndtere våben.
- Til hvilket formål? - Et vigtigt, hvis vi skal vinde.
- Det er en vanvittig plan. - Som så ofte. Men hvis vi ...
"Hvis" kaster en lang skygge.
- Du oplyser den mørke nat. - Jeg er urolig, og du smigrer.
Det er sandt. Du brænder af en ild, der overstråler solen.
Disse hænder, som før dirrede af knuste minder -
- er nu lige så faste som stålet, de svinger.
- Takket være dig. - Fordi dit hjerte er stærkt.
Og din vilje, som jeg så ofte har opdaget.
- Jeg vil ikke vige fra din side. - Denne nat må det være sådan.
Bliv i nærheden af Agron, og adlyd ordrer.
Dræb mange romere ...
... og vend tilbage til mine arme ...
... med deres blod stadig varmt mod din hud.
Lig bliver alt, som møder Crassus og hans hær.
- Sværd. - Vi har meget at gøre.
Alligevel spilder du din tid med en simpel slave.
Ansås ikke Spartacus som det? Ville du affærdige ham lige så let?
Trods hans sejre er Spartacus bare en slave.
Han er en mand, hverken mere eller mindre.
- Er han lig en romer? - I mange henseender er han bedre.
Tror du, rigdom giver dig fordele over dem under dig?
Jeg mener, at vi står over slaver, hvad slaven end måtte hedde.
Erstat ord med handling, og bevis din tro.
Du har fået romersk kamptræning, så du kan besejre en simpel slave.
- Jeg beder om tilgivelse, Dominus. - Du gav ham bare en lærestreg.
Som Spartacus giver dem, der ser sig selv som guder, -
- dem, der sidder højt over jævne mennesker.
Og han ler, når de falder ned fra himlen.
- De er for mange for os. - Vi venter, til antallet mindskes.
- Terningerne er kastet. - Vi har ikke hørt fra Metellus.
Hvor hurtigt kan vi forvente svar? Galia cisalpina ligger langt fra Rom.
Overvej i det mindste at sende besked.
Oprørernes hær samles nær vores legion i nord.
Giv Mummius ordre til at komme med forstærkninger.
Vi skider på Crassus. Vi tager Spartacus selv.
Hent rustning og sværd!
- Agrons nordfremstød narrer dem. - Ikke alle.
Guderne har hørt min bøn. En let sejr er intet at prale af.
Bliv i skyggerne, nu afslutter vi det her.
Han taler til mig som til et barn.
Bevis, at han tager fejl, og surmul ikke som et.
Hæren er ikke parat, han ignorerer forberedelserne.
Alt for at lege med sin vildmand.
Jeg kan ikke blive klog på ham.
Læg din sårede stolthed til side og tænk som ham.
Se det skjulte mysterium åbenbares.
Hurtigt, inden de savnes.
- Vi ved ikke, hvor mange er derinde. - Ikke for få, håber jeg.
Jeg er omgivet af tåber og er ved at se mig selv som en.
- Guderne er på vores side. - Spartacus tror ikke på dem.
Må de bevise, at jeg tager fejl.
Det tager tid at mestre teknikken.
- Jeg forstår frustrationen ... - Jeg er ikke frustreret over mig!
- Hvis jeg har gjort noget, der ... - Det er det, du ikke gør.
Du holder igen, når du angriber.
Anser du mig som uværdig? Som senatet anser mig uværdig?
Ingen er mere respekt værd end dig.
Så vil jeg se det. Angrib.
Som mod en modstander i arenaen, uden nåde.
Vi har alle lektier at lære, det her bliver min endelige prøve.
Så ved jeg, jeg er klar til at møde dem, der er krigstrænede som dig.
- Du beder mig dræbe dig. - Jeg befaler dig at forsøge.
Så beordrer du min død. Vinder du, så bliver det min død.
Og falder du for mit sværd, er mit liv også tabt.
Tiberius, du er vidne.
Hvis Hilarus dræber mig, får han sin frihed og 10.000 dinarer.
- Du kan da ikke mene det. - Den sande fjende er tvivl.
Den byrde, kan jeg ikke bære med mig mod Spartacus.
Bestem dig, eller fald, hvor du står.
Ske din vilje, Dominus.
To garnisoner rider til hæren.
Hvad vil Spartacus med det her angreb?
Vi splitter hans hovedskal og læser hans tanker i sandet.
Spartacus.
Hold sammen!
- Sæt en stopper for det. - Vi må adlyde hans befaling.
Kom nu!
- Du må af sted. - Jeg løber ikke igen.
Vi vender tilbage med flere mænd.
Lad dem ikke slippe væk!
Jeg skulle tro, at du havde lavet den sædvanlige fejl.
Kundskab og tålmod, det eneste, der opvejer dygtighed.
Du er blevet godt oplært.
Dine tjenester skal blive husket.
Med pengene, jeg lovede dig, hvis du vandt -
- vil jeg bygge et monument over den mytiske gladiator Hilarus.
Det har været en ære at tjene dig, Dominus.
Glæden er på min side.
De spærrer den eneste udvej. Jeg vil ikke dø som et fanget dyr!
I har tabt.
Jeg forudså ikke, I ville angribe om natten som tyveknægte.
Den fejl begår du ikke igen.
Nævn dine kapitulationsbetingelser, og få det overstået.
Jeg har ingen, som jeg stoler på, at romere holder.
Tag deres hoveder.
De dårlige nyheder stopper ikke med deres død.
Uden overordnede vil deres tropper spredes.
Hvor uheldigt, at de faldt, før jeg ankom dertil.
Uheldigt, at dine budbringere slog rod tættest på rebellernes lejr.
Sig, hvad du vil sige, ligeud.
Vi vender blikket mod en presserende fremtid.
Ansvaret for at gøre en ende på Spartacus falder nu på dig.
Titlen imperator kan blive din.
- Jeg tjener Rom. - Det gør vi alle.
Du planlagde det her, allerede da Metellus kom her.
En Crassus bøjer sig ikke for nogen.
Hvordan vidste du, Spartacus ville slå dem ihjel -
- da han hørte, at din hær var på vej?
For det er, hvad jeg ville have gjort.
Romerne flygter vestpå. Synet af hovederne har knækket dem.
Vi jagter dem og dræber dem alle.
Jeg vil have, vi er langt herfra, før Crassus er på vej.
Den store Spartacus vender ryggen til en krig?
Vi er øget enormt i antal, men vinteren er her snart.
At møde hunger, kulde og Crassus fører til en sikker undergang.
Vi må finde mad og ly et sted, som kan forsvares.
Ingen villa i landet kan holde vores antal.
Nej, vi må være i en by.
Vi skal rive en ud af Roms favn -
- og salte dødelige sår med blod og død.
Tekster: Michael Asmussen www.sdimedia.com