Plimut, Masačusets Dan zahvalnosti
Preveo: Bambula
Zdravo. Izvinite što smetamo, ali tražimo jednu individuu.
Zlatno-braon ten. Šest kilograma. Nema glavu. -Znam gde je.
Poslužiću vam je na srebrnom poslužavniku. Uđite.
Drago mi je što si konačno izašao iz svoje jazbine.
Amanda ume da bude ubedljiva kad to želi. -Dušo, Erik je stigao.
Ćao, Amanda. -Vidi, vidi. Došao si. -Da. -Izvinjavam se.
Tomas. Trenutak samo. -Ispekao sam ovo za vas. Nisam mogao da je jedem sam.
Bilo bi previše depresivno. -Ti si ispekao ovo?
Za samca, vičan sam s rernom.
Tip u uniformi koji zna da peče.
Nećeš dugo biti samac.
Hajde. Sećaš se moje mame, zar ne? Mama, sećaš se Erika?
Srećan Dan zahvalnosti. -Farmerke i džemper?
Mogla si bar da se potrudiš. -Kežual je više u mom fazonu, Ketlin.
Pogotovo u vlastitoj kući. -Zar ne misliš "našoj kući" sada?
Ćao, tata. -Srećan Dan zahvalnosti.
Hvala bogu da si se vratio, Tomase.
Mislio sam da ćemo jesti smrznutu ćurku. -Ovaj tip.
Izvini, Robe. Po prvi put je radnja otvorena za Dan zahvalnosti.
Uvek radimo od ponoći za Crni petak, ali ljudi su dolazili u 6 popodne, pa...
A ti si pametan čovek, Tomase.
Zasluga pripada mojoj prelepoj verenici. To je bila njena ideja.
Iz onoga što čujem o odzivu, to će biti
veoma srećan Dan zahvalnosti. -Evo. -Prelepa je. Da.
Miče, trebaju nam tvoje veštine sečenja.
Imam vremena da je isečem ali ne i da jedem.
Šta? -Nije valjda da te Tomas tera da radiš. -Krivite Boba. Zbrisao je,
Tomas je zvao i rekao da radim ili da kupim prnje. -Žao mi je, druže.
Radnja ne bi trebalo da radi. Dan zahvalnosti je.
Znam, Meri, ali pomirimo se s tim. Crni petak počinje u četvrtak sada.
Čak i u Plimutu.
Bon Džovi, vrati se na početak reda. -Puši ga! Prve smo došle.
Narode, smirite se.
Dva udarca. Ako te udarim, poljubićeš pod, mala! -Šta koji kurac?
Isuse. Narode, strpite se. -Jebi se!
Pusti nas unutra ili ćeš završiti u bolnici.
Šta nije u redu s vama, ljudi? -Smešno?
Prodavnica se otvara za 10 minuta. Dobićete svoj aparat za galete.
Ksanaks? -Ne, imaš li crevo za gašenje požara?
Tode, potreban si kod kase.
BESPLATAN APARAT ZA GALETE PRVIH 100 MUŠTERIJA
Hvala.
Gomila prokletih morona.
Kad je Ketlin prodala mom tati ovu kuću, nisam ukapirala da i ona ide s njom.
Ona nikad neće moći da zameni tvoju mamu, Džes.
Da.
Posmatraj to na ovaj način. Na brzinu su se verili,
pa se nadamo da će se brzo i razvesti. -Molim te, Bože.
Idemo. Tata, idemo u bioskop. -Lepo se provedite. Bobi,
hoću da čujem o ona 19 ispucavanja protiv UCLA kad se vratite.
Dogovoreno, Tomase. Laku noć, narode. -Skuba je pozvao Juliju. Sviđa mu se.
Razumem. Daću mu vetar u leđa. -Dobro.
Bobi. Bobi Buše. -Bobi "Zlatna ruka" kod kuće za Dan zahvalnosti,
Šta ima, druže? Čujem da ćeš biti u "Petkom uveče".
Nadam se, s obzirom na brzu loptu od 154 km na sat.
Evane, kakav si kreten. -Šta je?
Bravo za pobedu nad Hanoverom. Skuba, čuo sam da si bio nezaustavljiv.
Hvala. Bila je dobra noć sve dok nas ovaj Tajson Fjuri
umalo nije smestio u ćuzu. -Tipični Evan. -Šta se desilo?
Zakačili smo se s nekim pijanim seronjama iz Hanovera.
Mlatnuo sam jednog u oko, ali ona se snimala pa nije to snimila.
Snimak bi srušio internet. -Imaš sreće što nisam snimila to.
Bilo je veoma blamirajuće. Bilo je loše.
Krank nije mrtav! -Jebeš Hanover!
Jebeš Hanover!
Ovaj saobraćaj je katastrofa. Ne mogu da podnesem ovo sranje.
Pauza. Treba mi novi telefon. Razbio mi se u tuči.
Nećemo u prodavnicu. Tamo je haos. -Hoćemo,
zato što mi Evan duguje novi karmin. Hvala. -Bez brige...
Šta je? -Mislio sam da idemo u bioskop. -Idemo.
Kako ću da se dopisujem bez telefona?
S kim se dopisuješ? -Sranje!
Pogrešan smer, seronjo!
Moramo ovo brzo. Pet minuta. Na brzaka. -Hajde.
Stelt misija, obećavam. -Ne možeš da parkiraš kola ovde.
Ovo nisu kola već terenac. -Dušo, mogu li da ostanem ovde?
Ne teraj me da radim ovo sama. -Bobi, mogu li dobiti selfi?
Trenutak. Odmah se vraćam. -Ćao, druže. Šta ima?
Bobi, moramo da idemo. -Da, trenutak.
Bobi "Zlatna ruka" rekorder
za ispucavanja za Plimut ist! -Da, gospodine.
Džes, mislio sam da je ovo poslednje mesto na kome ću da te vidim večeras.
Da, i ja. -Prodavnica tvog tate je ludilo sada.
Pogledaj sve ove ljude. -Izvini, Rajane. Moram
da sustignem prijatelje. -Ispratiću te. Hajde.
Šta radiš u subotu uveče? -Idem u "Kap" s Bobijem.
Dobro. Izvinjavam se. Imam malo okupljanje sa svojim prijateljima...
Izvinjavam se... Ako želiš da svratiš, biće tu par ljudi...
Ne mogu. Bobi je u gradu samo do ponedeljka, pa...
Svrati ranije. Mogli bismo da igramo neke igre u ispijanju,
lepo se provedemo. Imam nekoliko burića.
Ništa joj ne treba, Rajane. Idemo.
Izvinjavam se.
Opusti se, on samo pomaže. -Kakav džentlmen. -Pomiri se s tim.
Sve dok je Zlatna ruka tu, nemaš šanse. -Skote. -Nikakve šanse.
Začepi, Skote. -Ama baš nikave šanse.
Volim te, druže, ali ubiću te. -Daj sve od sebe.
Hoćete da nam otvorite kapiju? Izvinjavam se. Amanda, uđi. -Bože.
Dobro veče, šerife. -Isuse Hriste. -Jebite se.
Ovo je ludo. -Da. Hajdemo pozadi. -Dobro.
Hej, ti! Imamo neka nezavršena posla, kretenu!
To je tip iz Hanovera koga sam udario. -Jebi se! -Popuši mi kitu!
Pičkice. -Jebi se! Jebi svoju mamu!
Loni, gde ti je mama?
Jebi svoje rođake i jebi svog psa!
Uzmite šta vam treba i gubite se odavde. -Na brzaka, obećavam.
Zašto puštate one kretene tamo?
Alo? Vidim vas. -Ovo je jebeni Dan zahvalnosti.
Ovo je američki praznik! -Hajde, čoveče. To je pećnica za picu.
Šta misliš kuda ide? -Izvini, Miče.
Deset minuta, narode. Molim vas, hajde. -Ćao. Iznenađenje. -Ćao.
Ćao, dušo. Šta radiš ovde? -Došla sam s Erikom.
Nisam htela da gladuješ na Dan zahvalnosti.
Primio sam poziv preko radija da je potrebna kontrola mase.
Verovatno bi trebalo da sačekaš ovde, važi? -Važi. Jesi li dobro?
Da. -Da? -Treba da idemo. -Pazi se.
Loni ima 30 godina. -Samo je besan. -Ponavljao je dvaput.
Vodio sam mu mamu na matursko i izdrkala mi ga je. -I izlazi s navijačicom.
Džes, da li tvoj tata još prodaje šok ogrlice? -Ili omamljivač? -Ili sedativ?
Ovo je kao u filmovima o apokalipsi gde možeš uzeti sve što želiš. -Evane!
Skuba! -Hajde. -Znate koliko je sati, momci. -Momci. -Idemo. Flečeru...
Bože, počinjemo. -Do Dajbinga! -Šta je bilo sa stelt misijom? Hajde.
Prodavnica će se otvoriti za 10 minuta.
Hriste! -Smirite se, udahnite.
Svi će dobiti svoje igračke, u redu?
Stvarno? Zašto su oni prvi ušli?
Ko? -Ovo je jebeno sranje! Oni uzimaju sve dobre stvari.
U pičku materinu.
Miče, šta radiš? -Nisam ih ja pustio.
Misliš da sam ih ja pustio? -Daj, bre, čoveče. -Šta rade tamo?
Bolje nas odmah pustite.
Smirite se. -Jebi se! -Odmaknite se i smirite. -Dag, zaključaj. Smesta. -Da.
Narode, niko neće da uđe. Zaključavamo vrata.
Smirite se i odmaknite se! Morate da se odmaknete malo.
Pridrži mi ovo. -Jebi se, pizdo.
Prodavnica je otvorena, narode. -Daj mi to. -Treba nam pojačanje smesta!
Navalite, uzmite svoje aparate za galete!
Stani! -Meni, treba mi pomoć!
Bože. -Batice. Koji je kurac ovo? -Šta se dešava?
Jebeš ti ovo sranje! -Meni! Meni, upomoć! -Jebem ti!
Kuda ćeš koji kurac?
Odmaknite se.
Otvori vrata. Zgnječiće ih. -Moraš da otvoriš vrata. Moraš da dođeš do Miča.
Moraš da dođeš do njega, Dag. -Dobro, otvoriću ih. -Bože.
Džes, zovi tatu. -Daj mi tvoj telefon. -Otvori vrata! -Daj mi tvoj telefon.
Zgnječiće ih. Otvori vrata. -Šta radiš? -Otvori vrata! -Dobro. Da, da.
Samo da nađem ključ. Tražim ključ. -Otvori vrata! Bobi?
Otvori vrata. -Samo malo, smirite se. -Šta ti je? -Ne guraj me.
Skloni se od mene! -Odjebi!
Odmaknite se!
Odmaknite se jebote!
Hajde. -Bože.
Skloni se.
Loni, zgrabi ga! -Skloni se, to je moj aparat za galete!
Ovo je pravo zlato. Ovo je jebeno ludilo. -Gabi, stani...
Ne brini. Isuse Hriste.
Ovo je jebeno ludilo! -Evane, šta koji kurac? Umrećeš!
Ne, u redu je. Ostani tu! -Silazi dole! Evane!
Sranje! -Evane, silazi dole!
Jebi se!
Mora da ima još stotine pozadi!
Miči se! Skloni se s puta! Julija! Ne. Skloni se.
Džes. Živ je. Stižem!
Ne, Bobi. Bobi.
Bobi! -Jebem ti!
Jebi se! -Šta koji kurac? Idiote! -Dosta, dosta.
Ti si jebeni mapetovac! Kretenu od Džima Hensona!
Vrati se u Fragl Rok! Lepa jakna, Majkle Džeksone,
pičkolizaču! Jebi se.
Amanda!
Ne. Ne, ne. Amanda, ne. Ne.
Amanda, pogledaj me. Amanda. Nek mi neko pomogne!
Molim vas pomozite mi!
Bože.
Jebem ti! -Prestanite!
DAN ZAHVALNOSTI
GODINU DANA KASNIJE
BORBA U MARTU! MASAKR ZA DAN ZAHVALNOSTI!
JA
Evane, silazi dole! -Ovo je pravo zlato. -Užasan si! -Evane, pomozi mi!
Evane, pomozi mi! -Bože. Sveca mu. Šta koji kurac?
To je bilo ludo. -Evane, silazi dole.
Ovako nešto nisam u životu video.
NEK POČIVAJU U MIRU SVE ŽRTVE
LAJKUJTE ZAPRATITE
Ovo je Dan zahvalnosti, ne Dan kupovine! -Javljam se uživo kod "Rajt Marta"
i mada je prodavnica najavila
da će imati značajno jače obezbeđenje za Dan zahvalnosti,
mnogi stanovnici smatraju da nakon prošlogodišnjih katastrofalnih događaja
prodavnica uopšte ne bi trebalo da je otvorena.
Tomase Vrajte, ti i cela tvoja porodica imate krv na rukama.
Krv moje žene.
Otvorimo za Dan zahvalnosti, a ti angažuješ samo dva čuvara?
Jedan od njih zbriše a drugog nasmrt zgaze
u istom onom stampedu u kojem je poginula moja ženu.
Ti i cela tvoja porodica treba da idete u zatvor.
Ne da pravite još jednu rasprodaju!
Vlasnik Rajt Marta, Tomas Vrajt, naporno je radio od prošle godine
da se oduži zajednici, obnavljajući Plimut park, čak je otišao toliko daleko
da je osnovao Fondaciju porodice Vrajt,
šaljući lokalnu decu na koledž. Ali mnogi kažu da to nije dovoljno.
Lokalni fenomenalni bacač Bobi Di Stasi pretrpeo je povredu
koja mu je okončala karijeru i za njega se nije čulo od nesreće.
Podnesene su i rešene mnoge tužbe,
no sigurnosne kamere nekako nisu radile u noći tragedije.
Samo znam da su kamere radile savršeno dobro
kad sam stigao. Onda su misteriozno prestale da rade
one noći kad je u prodavnici bila prava katastrofa. Kako zgodno.
Hvala, Miče. Izveštavam uživo, Henk Morton
kod Rajt Marta u centru Plimuta. Čet, Natali, vraćamo se na vas.
I izvolite. Srećan Dan zahvalnosti. -Da.
Dobro jutro, šerife. Hoćete uobičajeno?
Dve šolje danas, Lizi. Novi zamenik dolazi.
Bio je ovde juče i nije baš za razgovor.
Da. -Pravi šarmer. -Verovatno je zadivljen
naprednom metropolom kao što je Plimut.
Šta koji kurac? -Jebi se.
Ova riba. -Organska je. -Svi jastozi sa severa...
Evo ga. Dobro jutro. -Dobro jutro, šerife. -Dobro došao. -Izvolite.
To je Džon Karver. Bio je prvi... -Prvi guverner kolonije Nju Plimut.
Vidi ti njega. Pripremio si se, Label.
Ako čitanje pločice na statui zovete pripremom.
Ne zezaj, pokaži malo entuzijazma. Dan zahvalnosti je institucija ovde.
Koje dete ne bi želelo da nosi to? -Da, navikni se.
Svi će da ih nose.
Da. Mogu da se naviknem.
Idemo.
Šta radiš? Mali, šta radiš? Upravo sam pogodio drugi centralni prsten.
To znači da mogu da bacam opet. -Neko me stalno označava na snimku.
Da, i mene označavaju. -Bože. Prijaviću to.
Da, ali ljudi ga stalno postavljaju.
Neko ovo namerno radi? -Osvojio sam ovu kandiranu jabuku.
Pogodio sam u centar triput zaredom. -Strava. Svaka čast, dušo. -Šta je?
Šta sam uradio sada? -Evane, silazi dole! -Ovo.
Ovo je pravo zlato. Mislio sam da smo prevazišli to. -Da, i ja.
Jebeš ti ovo. Vraćam se štandu sa sekirama. Bezbednije je tamo.
Ev, izvini. -Nisam ja jedini bio s telefonom te noći.
Znam da nisi ti postavio ovo. -Hajde.
Moram da kuće Džona Karvera
da snimim onu glupu reklamu s tatom.
Pravim bakin nadev.
Njen tajni sastojak je malo patlidžana.
Nadam se da ga mogu napraviti upola dobar kao njen.
Sigurno ćeš napraviti odličnu večeru, Ketlin. Ćao, Džesika. -Ćao.
Spremna si za veliki trenutak pod reflektorima? -Da.
Već sam napisala govor. -I ja sam spremila svoj.
Tvoj? -Zar ti otac nije rekao? Želi porodičnu reklamu ove godine.
Gledaj na to ovako: Još godinu dana do koledža.
Kako da imam odgovor? Ne mogu da verujem!
Nemam odgovor, Stene. Nemam pojma
šta se desilo. -Ne znam šta radi.
Sad je prava katastrofa. -Šta se dešava? -Morate da vidite ovo.
BORBA PROTIV MARTA
Ovo je jebena katastrofa.
Cela reklama je upropašćena. Vičem na sve celo jutro.
Narode, odmaknite se. Moram da prijavim ovo.
Istorijska znamenitost je uništena. -Šta?
Kako god. I to. -Moram da zatvorim ovo mesto.
Ako uhvatim ove momke, goniću ih za vandalizam.
Da, i krađu. Zato što je na zidu bila sekira koju sam hteo da iskoristim.
Nestala je. Dođite u Rajt Mart, gde režemo cene bez sekire!
Reklama mi je upropašćena.
Izgleda da ti je laknulo. -Da. Dosadilo mi je da se pretvaram
da je sve normalno kad nije.
Džes, i ja želim da se stvari vrate u normalu.
Zato će ovogodišnja da bude sve ono što je trebalo prošla da bude. -Tata.
Organizovanje još jedne rasprodaje kao da se ništa nije desilo
ništa ne menja. Samo ignoriše ono.
Kao i obično, ne možemo ostati ni trenutak sami.
Ćao. -Ćao.
Neću.
Kako ide s Džesikom? -Batice, sjajno.
Pozvala me je na paradu da budem na platformi,
a onda sam dobio poziv na večeru za Dan zahvalnosti
s njenom porodicom u njenoj kući. U igri sam.
To što je Bobi prekinuo kontakt s njom
je nešto najbolje što mi se desilo. -Fino odigrano.
Je li ova dobra?
Makartijeva zabava. To je mesto gde želite da budete.
Deluje da uživate u alkoholu i piću,
stoga ćete želeti doći na Makartijevu zabavu. 25 dolara.
Hoćete karte za Makartijevu zabavu? Mogu da vam dam grupnu cenu.
Naplaćuje ove godine? -Da. Mnogo je gledao "Šark tenk."
Batica misli da je Mark Kjuban. -Ne, hvala.
Prodavanje alkohola tinejdžerima nije ništa novo.
Ne, ali to je biznis otporan na recesiju. Javite ako želite karte.
Brzo se prodaju. -Šta kažeš da mi završiš rad iz istorije
a onda ćemo da pričamo o kartama? -Važi. -Seronja si.
Budi bolji prema njemu. -Slušaj. -Cakan je.
Gabs. -Fino sam mu platio.
Ne mogu da pišem radove i igram fudbal istovremeno.
Šališ li se? -To je Bobi. -Sranje. Vratio se.
Zašto nije došao da razgovara s tobom?
Ne znam. Nisam razgovarala s njim godinu dana.
Da, to je definitivno on.
Ne bih rekla.
"Sto je postavljen."
Ovo je uvrnuto. -Lažan je.
On nema pratioce. -To je sto. -Svi smo označeni.
Rajan je ovde.
Možeš li da ne izgledaš kao kreten? -Fin sam prema njemu.
U redu? Dobar je Rajan. Samo je bezopasan,
kao kompjuterski vođen lik. Ali...
Remeti dinamiku grupe. -Dobro. -Samo budi bolji.
Za mene. -Dobro. Nemam o čemu da pričam s tipom.
Nekako je dosadan.
Možda da si se malo potrudio. On je dobar momak.
Dobar momak. -Još uvek nije prekinuo svaki kontakt sa mnom.
Pa je u prednosti.
Kompjuterski vođen lik. -Ćao.
Hoda kao robot. Govori kao robot. -Šta ima, narode? -Rajane! -Ćao!
Kako si? -Ćao! -Ćao, Gab. Drago mi je što te vidim. -Takođe.
Završio si rad? -Jedva. Morao sam da počnem još jedan danas...
Biću zatrpan do Božića, da tako kažemo.
To je ludo, brate. -Izvinite. Spremni smo da poručimo.
Ovo nije Rajt Mart, dušo. Moraš da čekaš svoj red ovde.
Rekla ti je. -Neko je u nevolji. -Nama je rekla.
Šta radite za utakmicu između Pejtriotsa i Stilersa?
Verovatno ću je gledati kod kuće. -Zvuči zabavno. Možeš to.
Ili biste mogli da je gledate sa mnom s centralnog dela tribina. -Stani. Šta?
Brate, ozbiljno? -Kunem se. -Bože.
Da, gospodine? -Eto šta je. -Skuba, znaš me.
Džes, zadužila si nas. -Baš lepo. -Sviđa mi se ovaj tip. -Ovaj tip.
U redu. Govanca, da li ste spremni da naručite?
Mogu li dobiti vanila frape?
Dobro. Hoćeš s mrvicama? -Dodatne mrvice. -Kiflice s lukom za sto?
Kiflice s lukom. -Ovo nije "Papa Đinos," klinci. -Evane, silazi dole!
Ovo je pravo zlato.
Jebem ti. Ne. Ne!
NEUSPELO PREPOZNAVANJE LICA
Gde su mi ključevi? Gde su mi ključevi, dođavola?
Jebem ti.
Kopile!
Pazite. Evo. Pazite, gospodine.
Bože.
Pokrijte to telo! Pokrijte to.
Džejkobe. Dođi u moju kancelariju.
Šta će ti naočare? -Kasno sam legao. -Šta si radio?
Imao sam dva eseja da napišem. -Platiću ti sledeće nedelje.
To si rekao prošlog meseca. -Bolje bi ti bilo da se ovo svidi gđi Bajers.
Veruj mi, ni ona ne bi mogla bolje da napiše. -Dobro.
Ti si glavni. Pametnjaković. -Jedi govna.
Jebem ti!
Narode, Džon Karver nas je opet označio. -Jebem ti.
Vidite.
Bože. Ta mesta su za nas. Naša imena su na stolu.
Ostanite iza trake. -Šerife, šta se desilo? Je li ovo ubistvo povezano
s onim što se desilo u Rajt Martu? -Možemo li ovo da odmaknemo malo dalje?
Gazim li nešto? Šta imate za mene?
Momci pregledavaju snimke s kamera unutra. -Unutra? -Šerife.
Šerife, možete li nam reći nešto... -Možete li skloniti ove ljude s puta?
Pite. -Našli smo ovo tamo gde je ubica provalio. -Šta je ovo?
Mislim da je cigla. Ili deo cigle. -Da.
Label, upoznao si detektiva Čua? -Da. -Da, upoznali smo se.
Dođite da vidite ovo.
Cigla. -Imamo ubicu na sigurnosnoj kameri,
i nećete da verujete šta nosi.
Kamere u Rajt Martu su uhvatile istog tipa
kako joj spušta noge na znak s krova. -Kao što ste rekli, šerife.
Svi u gradu ih nose. -Da.
Džes, znaš me. Neće mene da maltretira neki ludak.
Prodavnica ostaje otvorena,
a ja ću unajmiti dodatno obezbeđenje. Ali idi u šerifovu kancelariju.
Znam. Idemo sada. -Ali pitaj nekoga
ko je bio tamo one noći da ode da razgovara s njima. Volim te. -Važi. Ćao.
Angažovaće dodatno obezbeđenje. -Ali neće da zatvori prodavnicu.
Tačno. To bi imalo smisla. -Stani. Jesi li ozbiljna?
Zar tvoj tata nije video da nas je ovaj tip označio?
Čeka li da budemo izloženi ispred njegove prodavnice?
Pitaću ga sada. -Zašto? -Skuba, nemoj.
Zašto ne? Označiće me, poslaću tom drkadžiji poruku.
Ne šalji poruku ubici. -Dođi po mene, pizdo. -Skuba, sačekaj.
Važi? Ovo je slučaj ubistva u tatinoj prodavnici.
Ne smemo da se zezamo. -Zezamo se i saznamo.
Zezamo se i saznamo. -Tako je. -Videće on šta će se desiti.
Jesi li poludeo, Makarti? -Ma daj, princezo. Ne bih te udario.
Znaš li koliku papirologiju bi me policajci naterali da popunim?
Makarti, vratio si se da završiš deseti razred? -Mislio sam,
s obzirom na trenutnu situaciju, možda želite malu "zaštitu."
Ljubaznošću prodavnice mog oca. -Makarti, samo ti bi imao muda
da prodaješ oružje u srednjoj školi. Treba da te isprašim ovde.
Mark Kjuban bi mislio da sam genije:
Svako dobije oružje, problem rešen.
Polako, Skubi kolačiću. Isuse, samo se šalim.
Ne bih prodavao oružje deci.
Prodajem alkohol. Treba da se nađem s onim malim imbecilom Džejkobom
da mu prodam još karata za Makartijevu zabavu. -U redu, Makarti. -Dobro.
Idu kao alva. -Odjebi, Makarti. -Niko neće da dođe.
Treba da dođete. -Jeziv si. -Jedino tamo nećete biti ubijeni.
Dobro bi mi došla tvoja pomoć, Džesika.
Šta mogu da uradim? -Istrošili smo skoro sve resurse
da identifikujemo ljude, ali svako
ko je imao veze s tom noći mogao bi biti u ozbiljnoj opasnosti.
Znala sam da nije trebalo da ih pustim u prodavnicu.
Detektive, možete li nas ostaviti same? -Da.
Ako pažljivo pogledate, možete da vidite sva naša imena.
I onda je nekako mutno, piše "Skuba."
Zašto te zovu Skuba? -Prezivam se Dajbing. -Kako ti je ime?
Klod. -Da, Skuba je bolje.
Džesika, ne znam šta se desilo s kamerama prošle godine,
ali trenutno, baš me briga.
Jer shvatam da si u teškoj situaciji.
Ali znam da želiš da ispravno postupiš.
Ako znaš nešto, nešto što nam može pomoći
s informacijama o toj noći, obećavam da će to ostati među nama.
Jer ovo je pitanje života i smrti.
Džes.
Videla sam te kod Kapa juče. -Ne. Stigao sam jutros.
Opet radiš za svog strica? -Pomažem dok sam u gradu.
Vidimo se. -Džes, stani.
Izvini.
Mogu li da prošetam s tobom?
Prekinuo si svaki kontakt sa mnom. Nestao si s društvenih mreža.
Izbrisao si svaki trag o sebi. -Sa svima sam prekinuo kontakt.
Da, ali ja nisam svako. Bila sam ti devojka.
Krivio sam te za ono što mi se desilo,
i umesto da ti kažem to, nestao sam, kao kreten.
Osećam se glupo sada, ali sam samo... -Bobi, osećam se užasno.
Da vas nisam pustila unutra... -Ne, nemoj. To je bila moja odluka.
Mogao sam da ostanem ispred.
Nisi ti kriva. -Kako ti je ruka? -Rehabilitacija sjajno ide,
pa možda opet bacam punom brzinom. -Zlatna ruka. -Da.
To je dobro. Drago mi je da čujem to.
Šta je? -Ništa.
Ja sam ti i dalje prijatelj. Možeš da mi veruješ.
One noći, nakon gaženja, Ketlin je bila u panici, laprdala je
o lošem publicitetu i tužbama,
ušla je u sobu za nadzor i izbrisale sve snimke.
Rekla mi je da ništa ne pričam, a ja je nisam sprečila.
Ne možeš ništa da uradiš povodom toga sada. -U tome je stvar. Možda mogu.
Rezervni sistem je u mojoj kući u tatinoj radnoj sobi.
Džes, to je verovatno odavno izbrisano. -Ne, snimci se čuvaju godinu dana.
Onda reci svom tati da ti treba, a onda, s obzirom na okolnosti,
on verovatno... -Ne, ne. Uz tužbe, nema šanse.
On se pretvara da to ne postoji. -Šta želiš da uradiš?
Hoću da vidim šta je na njima.
Hvala za razgovor. -Da. Bilo je stvarno fino.
Ne okreći se. To je Rajan Bejker. Otarasiću ga se.
Ćao, dušo. -Ćao. -Kako si? U redu? -Da, dobro.
Da li si dao izjavu? -Da, ali samo su hteli da identifikuju ljude,
a ja nikog nisam znao osim Skota,
pa nisam imao štošta da ponudim. Kako si, Bobi?
Žao mi je što prekidam ovo okupljanje,
ali, Bobi, da li bi došao u moju kancelariju? -Ovo je nešto novo.
Da. Štošta se promenilo otkako si otišao. -Izgleda.
Hajdemo odavde.
Još nema osumnjičenih za brutalno ubistvo
lokalne konobarice Lizi Makmulan.
Vlasti nemaju nikakvih tragova
osim zagonetnih postova na društvenim mrežama,
ostavljajući mnoge stanovnike da se pitaju
ko će biti sledeća žrtva Džona Karvera.
KUKAVICA, OBEZBEĐENJE, POBEGULJA
Ćao, Djui. Druže, tata ide na mali odmor.
U redu? Idem u Dominikansku republiku,
a Džina će doći ovde. Ti se samo opusti, druže.
Ko je jebote... Ćao. Da. -Čekam. -Da, čoveče, vidim te.
Imam let. Dolazim tamo za minut. Važi? Isuse.
U redu, druže.
Jebem ti.
Jebeni pasoš.
Jebem ti.
Isuse Hriste.
Jebem ti.
Pokaži se. Ja sam čuvar. Ubijam ljude svakog dana!
Ne plašim te se, druže.
Ne zajebavaj se sa mnom!
Idemo!
Djui. Djui, gde je? Reci tatici gde je, Djui.
Je li tamo?
Laku noć, mama.
@džonkarver vas je označio na slici 6 propuštenih poziva
Naš ubica je ubio drugu žrtvu. On je drzak, samouveren.
Potrošio je dosta vremena i energije
na nameštanje ovoga, ali neophodna mu je
izolovana lokacija gde nosi žrtve. -Isključuje svoj telefon
pa ne možemo da ga pratimo u pokretu. On napravi fotografiju
a onda je postavlja s druge lokacije.
Imamo jedan fizički dokaz koji nas vodi do Kordejdž parka.
Odmah stupa na snagu, pretražićemo svaki njegov kutak.
Ćao. -Ćao, tata. Koristila sam tvoj kompjuter. -U redu je. Slušaj...
Mnogo sam razmišljao o onome što si rekla. Nakon što je mama umrla,
jedino što sam mogao da radim da preživim bio je posao.
Jer samo to znam. Ali posao ne popunjava prazninu.
Kad sam upoznao Ketlin, opet sam se osećao živim.
Bio sam spreman da previdim sve mane i to je bilo možda nauštrb tebe.
Samo želim da kažem...
Žao mi je.
Hvala.
Volim te, tata. -I ja tebe.
Jesi li našla nešto? -Da. Idemo. -Šta je u pitanju?
Ništa. Hajdemo samo.
Znam ovog momka. Lajonel. Ide u našu školu.
On je uvek ćurka na paradi. -A ja znam tog tipa.
On ide u Hanover Saut. Evan ga je udario, sećaš se? -Da.
On je započeo nerede. Imao je megafon.
Mislim da se zove... Lari? Ili Loni? Tako nešto.
A ona je verovatno navijačica. -To je sjajno, Bobi. Hvala. -Da.
Šta je?
Ima još jedna.
To je Rajan Bejker. -Nije znao nikog drugog osim svog cimera, a?
A to je Dag. Čuvar koji je nasmrt zgnječen.
Džesika, da li ti je Rajan nekad spomenuo da poznaje Daga?
Zato što sigurno nije u svojoj izjavi. -Ne. -Da.
Možda nema ništa od toga.
Pazi kome veruješ. Oboje. -Da, bez brige.
Postaraću se za Rajana danas. -Nećeš ti ni za šta da se postaraš.
On je rekao da možda to nije ništa. -Dobro, Džes.
Ako vidim Rajana, ponašaću se normalno. Zbog tebe.
Trebalo bi da se vratiš u školu. Ali budite na oprezu.
Zato neću da slavim Dan zahvalnosti ove niti bilo koje druge godine.
Tako si hrabar. -Hvala, Čede. To je bilo veoma inspirativno.
Sledeći...
G. Flečer. -Idemo, Flečeru. -Dobro.
Rad koji sam napisao zove se "Vampanoazi
i indijanska strana Dana zahvalnosti", autora Evana Flečera.
"Dok je danas Dan zahvalnosti jedan od omiljenih praznika naše nacije,
ima sasvim drugačije značenje za mnoge Indijance.
Za Vampanoage, Dan zahvalnosti je dan žalosti."
To je bilo divno, Evane. Uživala sam dok sam slušala kako ga čitaš.
Koliko sam i uživala dok sam ga pisala za svoj blog.
Ubiću tog seronju. -Ako će ti biti lakše, pre ćeš da budeš ubijen
nego suspendovan zbog plagijarizma. -Skuba. Ne šali se za to.
Moja greška, u pravu si. Plagijarizam je ozbiljna stvar.
Kad si poslednji put pričala s njim? -Pre dva dana. -Je li bilo razloga?
Da, postoji razlog. -Nikad nisam poverovao u rutinu Rajana G. Savršenog.
Da, otkud bi poznavao tamo nekog čuvara i zašto nikome nije rekao? -Ne znam.
Dag samo što se preselio ovde. Bio je novopridošlica.
Ima li porodicu u Plimutu? -Mislim da mu je u Nebraski.
Ne verujem da je to bio Rajan.
Nema logike. Previše je fin. -Dobro, nemojmo biti naivni.
Najfiniji momci su najluđi,
samo to bolje skrivaju.
Bože, šta nije u redu sa mnom? -Sve je u redu s tobom, Džes.
Osećam da nikome ne mogu da verujem. -Verovatno si u pravu. Mislim, mi.
To je sve što sada imamo. Sem Bobija.
Bobi? Ne bi Bobi nikada. Rekla sam vam, sjajno mu ide.
Ne, rekla si da ti je on rekao da mu sjajno ide. To je drugačije.
On čak nije ni u školi, vozi onaj kamionet puno radno vreme.
Stani. Zašto uopšte pričamo o njima?
To mora da je Mič. On je opsednut prodavnicom,
žena mu je umrla, i mrzi nas.
Tako je! Taj tip ima jak motiv.
I vozi kombi: omiljeno vozilo pedofila,
kidnapera, silovatelja, ubica. -Da, u pravu si. -Skuba.
Kao što trener Ingals kaže, najbolja odbrana je dobar napad.
Ja i ti, idemo na njih, sjebemo jednog po jednog. -Idemo.
I dobićemo malu pomoć iz Makartijeve radnje. -Evane. Dušo.
Ovo nije igra. Ovo nisu neki klinci iz Hanovera.
Možemo li da pustimo policiju da to reši, Ev?
U gadnim smo govnima.
Pustimo li policiju da reši to, završićemo prepolovljeni.
Javićeš se? -Ne.
Ovaj mi odgovara. -Ti si na "Mejflaueru" Rajt Marta? -Da. -Sledeći.
Bobi momče. Zaboravljen, ali nestao nije. -Zaboravljen?
Deluje mi kao da nikad nisam ni otišao.
Učestvuješ na paradi? -Da, Džes me je zamolila. Njulon je bio u pravu.
Mnogo toga se promenilo otkako si otišao. -Možda ne toliko koliko misliš.
Šta to treba da znači?
To znači da samo pomažem oko parade opet.
Da ne odlaziš za nekoliko dana, izbio bih ti zube.
Odlazim? Druže... Ko kaže da odlazim?
Jebena pičkice. Želiš to. Idemo. Još jednom!
Eto! Lepo! Šta se dešava ovde?
Hajde, Hanovere. Iseći ćemo Plimut poput ćurke sutra ili šta?
Idemo! Jače! Jače! Još jednom!
Tako je! Dobro izgleda, curo s naslovnice.
Fino. Fina forma. Dobro sranje.
Nastavite, važi?
Nile, legionari nakon ovoga. Ti si glavni.
Kuda idemo? Trener ima striktna naređenja.
Bez seksa. -Samo malo nadraživanja.
Sedi. -Ovde?
Šta? Luda si, znaš to?
Spreman? -Rođen sam spreman. Isuse.
Siguran si?
Idemo!
Otkazana? Šta koji kurac? -Smiri se. -Ne možete da mi otkažete utakmicu.
Čuo si čoveka. Idemo, Flečeru.
Utakmica se odlaže. Hajde da se presvučemo.
Odlaže se do kada? Do kada? Do juna? -Neko je nestao.
Do tada ću maturirati, brate! -Kuda ćeš? -Da igram!
Ne možeš da igraš fudbal sam, glupane. -Gledaj me!
Tromblon! -Makarti, šta to radiš?
Hteo sam da je opalim ako dobiju utakmicu.
To je samo barut, bez brige.
Izvinite, šerife. Moj sin je idiot.
On je neopevana budala. -Ulazi u kola, idiote.
Bože, mrzim ta čuda. Ne mogu čak ni da omirišem barut.
Moju prvu reklamu otac je shvatio toliko ozbiljno
da je insistirao da naučim da je punim. Terao me je da radim to iznova.
Zamalo da mi eksplodira u ruci. -Džes, treba da ideš kući.
Gabi, nađi Evana, skloni ga odavde. -Čula sam da su našli krv. -Da.
Nestali ljudi su bili u Rajt Martu.
Ostanite zajedno, ili barem u parovima, važi? -Važi. -Sranje.
Idem po njega. -Dobro. Vidimo se unutra.
Mogu da odem, narode. -Ne, ne. Vratimo se zajedno.
Odmah se vraćamo. -Da, sačekaj. -Dobro.
Dobro.
Spremni?
To je čudno.
Možeš li da dođeš ovamo?
Gabs.
Gabi?
Upomoć! On je tamo unutra! Molim vas upomoć! Upomoć!
Molim vas upomoć!
Jesi li primetila nešto kod njega?
Bio je obučen kao hodočasnik. I nosio je masku Džona Karvera.
Dobro. Razmisli. Važni su detalji. Male greške,
tako bivaju uhvaćeni.-Žao mi je. Videla sam ga na nekoliko sekundi.
Žao mi je. -Nema veze. Nemoj da ti bude žao.
Dobro. -Odvešćemo te kući. Sjajno ti ide. -Dobro.
Hvala. Jeste li dobro? -Da.
Moramo da vas odvedemo kući uskoro. Da vas sklonimo odavde.
Ide Bobi. -Jesi li dobro? Evo.
Hvala. -To je moja devojka. Džes.
Ciljano je došao po mene. -Videla si ga?
Ćao. -Dobro si? -Da. Jurio me je, ali sam pobegla.
Kreten. -To se dešava često ovde u poslednje vreme. Pitam se zašto.
Hoćeš li da nam kažeš za svog ortaka, čuvara?
Izvini, koga? -Prestani da je lažeš, čoveče.
Kao što si slagao policajce. Otišli ste u ugao, jedan uz drugog.
Izvini, pričaš o čuvaru
iz Rajt Marta? Dag? -Imamo dokaz. To je na snimku, batice.
Ti si idiot. Iskreno se nadam da si bolji bacač
nego što si detektiv. Ne, otišao sam s njim
jer smo dobijali adije. Zato je Skot bio tamo.
Družio sam se s njim jer mi je trebala još jedna veza.
Aderal? -Da, aderal. To pametni klinci koriste, da bismo mogli
da se upišemo na prestižne fakultete,
a tipovi kao ti mogu da nam šlepaju naše poršee. -Pizdo!
Šta koji kurac? -Odjebi! -Rajane!
Obojica idite kući. I klonite se
parade sutra. Vidim li nekoga od vas na ulici,
privešću obojicu. -Džes, nisam ja loš momak ovde. -Idi.
Ovo nije gotovo. -On je nasrnuo na mene. -Ne. Dosta!
Dosta! Ne mogu da verujem da ste takvi. Moji prijatelji su možda mrtvi,
a vi ne možete da ostavite svoje nesuglasice po strani?
Neću da vidim nijednog od vas dvojice.
U redu? Gubite se! -Džes, to nije... -Gubi se!
Sranje. To je moj otac. -Julija. Julija, dođi.
Ja...
Tata. -Ulazi. -Šta to radiš? Tata. -Ulazi u mercedes. -Tata!
Reci mi kuda idemo. -Florida.
Vodi je na Floridu? -Ne znam.
Nikad nisam pričao s tim tipom.
Šta je? -Evan je u pravu. Policija ništa ne radi. Idemo.
Kuda ćemo?
Dame i gospodo, još jedna zadovoljna mušterija. Džejkobe, daj mu majicu.
Izvoli, druže. Na račun kuće.
Samo želim da znam da li vredi pre nego što platimo.
Čuo sam da ova zabava nije nešto, pa... -Slušaj, mali.
Ponekad se stvari završe mnogo bolje nego što biste očekivali.
Posmatrajte to ovako, kad je Blek Sabat otpustio Ozija '79,
pomislili biste da je sve gotovo. Kraj jedne ere.
Ali onda, dolazi Roni Džejms Dio,
metar i žilet, zli mali vilenjak,
i uneo je magiju u taj bend koju godinama nisu videli.
Ko je Blek Sabat? -Gubite se s mog poseda.
Samo želim da znam. Ko je Blek... -Gubite se s mog poseda smesta.
Vratite se u Metuen, kreteni. -Jebi se. -Zabranjeno za nevine.
Peder.
Džejkobe. VIP. Gore. Smesta. -Dobro.
Pazite se, ovaj klinac je ovde dva dana. Popio je previše crljenaka.
Dobro došli u Zvezdu smrti. Ovde se magija dešava.
Džejkobe, VIP je zatvoren. -Da. -Čuvaj stražu.
Uhvate li te s ovim sranjem, prepušten si sam sebi.
Isuse, Skuba. -A ovo? -To je uglavnom za neutralisanje besnih grizlija
u aljaskoj divljini ili za zombije koji jedu mozak
u post-apokaliptičnoj Americi. U redu.
Da ti pokažem nešto mnogo razumnije.
Magnum kalibra 44. Klasik. Plus, dobiješ bonus poene ako izvališ komentar
u stilu Prljavog Harija kad ga razbucaš.
Makarti, imaš li neke pištolje normalne veličine? -Možda.
U redu. SIG 226. Princip kratkog trzaja sa bravljenjem u navlaci.
Pristojna zaustavna snaga. Želećeš da koristiš ovo. Drži kočnicu aktiviranu,
ukoliko ne želiš da razneseš jaja. A ti, Rajt Mart?
Jednom sam opalila iz muskete. Zamalo da me ubije.
Da, ta čuda su težak krš. Da ti pokažem nešto.
Vidi ovo. Element iznenađenja. Izvučeš ga iz kaiša
i zabiješ mu ga u utrobu. Imamo svakakva taktička sranja.
Tvoj je ako želiš. -Neću.
Skuba će biti sa mnom, a on je naoružan, pa... -Dobro.
Makarti, dužnik sam ti. -Da. U svako doba.
Dobro. Hvala. -Da. Skuba, Džes.
Čuvajte se.
Poživite dovoljno dugo da vratite to čudo.
Ne znam šta misliš da ćeš uraditi s pištoljem. -To je za zaštitu, dušo.
Nikad nijedan nisi držao niti video.
Ako stvarno želiš da neko dođe i pomogne,
moj tata može da pozove šerifovo odeljenje
da pošalju policajca tamo. Jedan je ovde sad. -Mogu li da svratim?
Pakujem se sada jer idem na Floridu, pa...
Ne znam kad ću da se vratim, ali sam malo pod stresom.
Zvaću te kasnije. -Važi. Zovi me iz auta. -Isuse.
Za tebe. Uživaj. -Hvala? Sigurni ste? -Pojedi to. Idemo na Floridu.
Hvala. Kad će biti gotovo renoviranje?
Nikada.
Tata?
Tata!
Isuse, tata. Šta koji đavo? -Stiže auto. Završavaj.
Dobro. Pokušavam. Jebena kontaktna sočiva.
Šta koji đavo?
Julija! -Tata, stižem.
Isuse, šta je sada?
Ćao, dušo. -Ćao, šta ima? -Tata me izluđuje trenutno.
Moramo da pođemo za pet minuta. -Dobro, nema problema.
Dobro. Zvaću te iz auta. Volim te.
Jebem ti! -Skuba, vozi! -Ne! -Julija! -Ne! Jebote ne! -Julija!
Ne, ne! -Ne! -Jebem ti! -Julija!
Tata!
Ne, ne.
Ne, ne!
Julija! -Julija!
Jebem ti. Julija! -Skuba! Požuri! -Julija! -Skuba!
Julija! -Julija! -Skuba, pomozi mi.
Pusti je. -Skuba, stani.
Pusti je ili ću da ti raznesem glavu!
On ima Gabi i Evana. Živi su. Gde su? -Molim te, Skuba.
Gde su? -Džes, šta da radim? -Ne znam!
Pusti je. -Upucaj ga. Molim te.
Pusti je! -Skuba! -Prestani! -Upucaj ga!
Skuba, kočnica. Otkoči ga. -Jebem ti!
Šta da radim, Džes?
Džes, šta da radim?
Ovo ne deluje realno. Ne mogu da verujem da se ovo stvarno dešava.
Kako se ovo desi na ovakvom mestu? Šta se radi?
Neko mora da pozove specijalce? -Možda treba da se odselimo.
Ne želim da se selim. Obožavam ovu kuću.
Nećemo da se selimo. Ne postoji čak ni mogućnost za to.
Neće mi dozvoliti. Dajte mi par sekundi.
Mislim da se svi slažemo
da nećemo učestvovati na paradi. -Slažem se, Tomase.
Ja neću da idem. Previše je opasno.
A nije opasno za Gabi i Evana?
Videli ste šta je uradio Juliji. Ne mogu dozvoliti da se to njima desi.
Moramo da ga zaustavimo. Ova parada nam je šansa da ga uhvatimo.
Ako se skrivamo, šta onda? Ne želim da provedem ostatak života
osvrćući se. A vi?
U pravu si, Džes. Ja sam uz tebe. Uradimo ovo.
Rajt Mart ima dodatno obezbeđenje, pa ne moramo da brinemo za prodavnicu.
Što se mene tiče, za paradu je odlučeno.
Bože, ne želim da budem uvlačena u ovo još više.
Da nisi otišla u prodavnicu, ništa od ovoga se ne bi desilo. -Dosta, Ketlin.
Zar se to ne odnosi na tebe? Ti si želela da se otvori prodavnica.
Niko nije mogao da predvidi ono što se desilo prošle godine.
Uostalom, ove godine, zatvaram prodavnicu.
Dan zahvalnosti je praznik, čak i za nas. -Dušo, šta?
Ketlin, ispravno je da to uradim. Doneo sam odluku. Konačna je.
Šerife, postoji li način da postavimo zamku?
Kad se platforma vrati u skladište, možemo učiniti da ono izgleda prazno.
Da ga navedemo da pomisli da postoji šansa za napad. -I ako zagrize mamac,
to će biti tamo i tada. -Mamac?
Izvinite, ne želim da budemo korišćeni kao mamac.
Ako ne završimo ovo sada, bićemo mamac kuda god da odemo.
Moja ćerka je u pravu.
Sutra, Džon Karver će pasti.
Lajonele, vreme je za ćurku.
Idemo.
Hoću dva čoveka ovde da drže na oku ono.
I ovde. Vidiš ceo onaj deo?
Drži to na oku. Kad se vratite ovde,
ovo mesto će izgledati prazno, ali ja ću biti ovde, i celo ovo mesto
biće preplavljeno policajcima.
Da. Hvala, šerife. -Nema na čemu. -Ćao. Hvala što si došla.
Spremna? -Ne. -Dobro. Ni ja. Uradimo ovo.
Dobro. -Džes.
Šta je ovo? -Tatin prsten iz Iraka.
Rekao je da je zahvaljujući njemu preživeo. Ako želiš, nosi ga za sreću.
Hvala. -Nema na čemu.
Srećan Dan zahvalnosti!
Ćao.
Hodočasnici!
Srećan Dan zahvalnosti.
Dole Rajt Mart!
Šta se dešava? -Dole Rajt Mart!
Šta se dešava tamo dole? -To je Mič.
Sklonite se s rute parade. Sklonite se! -Maknite se!
Hajde. -Nije to ništa. U redu.
Srećan Dan zahvalnosti. Nek vam bude sjajan dan. Srećan Dan zahvalnosti.
Srećan Dan zahval...
Deko, pazi! Zaustavi kamion!
Pazi!
Hajde. -Hajde, hajde.
Probudi se! Deko! Probudi se!
Deko, probudi se! Deko! Probudi se!
Hajde, ulazite! Ulazite! Hajde, hajde!
Unutra, unutra! -Sranje. -Vozite nas odavde.
Pokrijte uši.
On je tamo. Stiže. Tamo je.
Molim te budi tiha. Odmah se vraćam. -Ne.
Ne idi. -Odmah se vraćam.
Budi tiha. -Ne idi. -Vratiću se. -Ne idi. Ne.
Ne. Ne!
Upomoć! Pusti me napolje!
Ne. Ne, ne. Ne!
Ne!
Upomoć! Nemoj da me ubiješ, molim te. Otvori vrata! Otvori...
Molim te ne radi ovo. Preklinjem te! Ne!
Ne! Molim te. Ne!
Ne, molim te! Ne!
Ne! Molim te! Ne... Ne!
Javljam se uživo ispred šerifovog odeljenja u Plimutu
gde besni građani traže odgovore
nakon što je izvođač ubijen usred bela dana na paradi za Dan zahvalnosti.
Šok bombe, dimne bombe. Mislim da je bivši vojnik. -Moguće.
Nema šanse da je u civilnom autu. -Da.
Imam nešto. -Šta imaš?
Uživo strimuje negde iz Kordejdž parka.
Šta je to koji kurac?
Label, idemo. -Pokušaću da zaključam koordinate. Zovem specijalce.
Trebaju mi specijalci i sve jedinice u Kordejdž parku, smesta.
Ničeg nema ovde. Mi smo na parkingu.
Ovo me navodi da ste na tačnom mestu.
Kažem ti, kurac ima ovde. -Ništa ne vidim. -Ovamo. -Jebem ti!
Ima li tunela ispod nas?
Svako će preuzeti po jedan izlaz. Label, preuzmi Voter ulicu i Mejflauer.
Ja ću Grin i Junion. Vi preuzmite Doten ulicu.
Specijalci će ga isterati. Jasno? Važi? Idemo.
Bićeš dobro. Bez brige.
Hajde! Skini to! Na tri. Spremni? Po dvojica, u dva reda.
Razumem. -Hajde. -Pokrivaj mi leđa. -Razumem.
Približavamo se signalu. -Hajde, hajde!
Provaljuj. -Razumem.
Da li ste ih našli? Dajte mi izveštaj. Da li ste ih našli?
Šta koji kurac?
To je jebeni monitor. -Dođavola.
Koristi novi mobilni telefon.
Okupite se.
Ne, ne. -Za sto, narode.
Večera je poslužena.
Dođavola. -Šta je to? -Šta koji kurac?
Tako se zahvaljujete Ketlin? Kuvala je ceo dan.
Hajde da započnemo večeru uz navijanje
naše navijačice.
Sveže iz moje rashladne vitrine za vino. Fino će ići uz Ketlin.
Plašim se. -Nek to odstoji.
Tako je lepo što ste svi opet zajedno na Dan zahvalnosti.
I pridružuje nam se... -Tata!
Naš počasni gost, Tomas Vrajt,
koji je propustio prošlogodišnju zabavu sedeći u svojoj vili.
Sada...
Idemo oko stola i reći ćemo čemu na čemu smo zahvalni.
Idete uživo, stoga mudro birajte reči. Evane.
Ne, ne. Ne, Ev. -Najprikladnije je da ti budeš prvi.
Tvoj snimak me je inspirisao da napravim svoj.
Dobro.
Evane! -Ne. -Upomoć! Mi smo u staroj kući! -Pusti ga!
Pusti ga! -Spremi se, Evane. -Ne, ne.
Postaćeš viralan. -Molim te nemoj me ubiti.
Srušićeš internet. -Pusti ga! -Ne!
Niko više ne ceni suptilnost. Da postaneš viralan,
stvarno moraš da udaraš ljude po glavi. Zar ne, Evane?
Pogledajte sve te lajkove. Čestitam, Evane.
Ti si zvezda.
Sad pošto imam vašu pažnju,
verovatno se pitate zašto ste još živi a oni ubijeni.
Bili su pohlepni. Ali vi ste VIP.
Nije bilo dovoljno da uđete u prodavnicu ranije.
Morali ste da se rugate svima napolju da pokažete koliko ste posebni.
Čim ovaj video postane viralan, svi će znati koliko ste posebni.
Šteta što nećete biti živi da vidite to.
Ovo će biti najčuvenija večera za Dan zahvalnosti još od 1621.
I svake godine, ljudi će gledati ovaj snimak,
i pomisliće na vašu pohlepu i ljude koji su umrli zbog nje.
Sada, jedimo.
Tomase. Ti voliš svoje konzumente.
Večeras ćeš biti jedan od njih.
Zagrizi svoju ljupku ženu i pokaži mi koliko si zahvalan.
Pokaži mi da si zahvalan ili umri.
Jebem ti! -Idite! Bežite!
Hajde! -Bežite! -Ovuda! -Jebem ti! -Pazi!
Skuba!
Skuba, ovuda, hajde.
Ovo je Karverova kuća. -Vrata. Džes, idi.
Šerife?
Šerife.
Ja sam. Daj mi pištolj. -To je Bobi.
To je Bobi. Otišao je onuda. -Dobro, izađi napolje.
Izađi napolje. Samo izađi. Hajde. -Otišao je onuda.
Ne.
On je tamo unutra. -Ne. -Mislim da sam ga upucao. -Ne. -Onda mi je pobegao.
Sve čisto ovde. -Proveri tamo.
Gospodine. Detektiv Ču kaže da treba
da predate svoje oružje jer je pucano iz njega.
Dobro. Da, naravno. -Izvinite, druže.
Ne, bez brige. Razumem.
Šerife, našli smo ovo na podu.
Još je ulogovan na nalog Džona Karvera. -Hvala, Pite.
Bobijev je. -Svaki policajac
u radijusu od 160 km ga traži.
Morali su tvom ocu da daju prilično jake sedative.
Biće u bolnici nekoliko dana, zajedno s tvojim prijateljima Gabi i Skubom.
Žao mi je zbog Ketlin i Evana.
Label. -Ču, vidimo se u bolnici. Bićemo tamo za minut.
Vidimo se tamo. -Vidimo se tamo, šerife.
Stvarno si hrabra.
Hvala. -Ne bih mogao ovo bez tebe.
Možete li mi dati jedan minut
da dođem do daha, a onda možemo da idemo? -Naravno.
Odmah se vraćam.
Spremna?
Važni su detalji. Male greške, tako bivaju uhvaćeni.
Dobro bi mi došla tvoja pomoć, Džesika. Ne bih mogao ovo bez tebe.
Ali moraš da paziš kome veruješ.
Džes, jesi li dobro? -Izvinjavam se.
Nije mi dobro. -Doktor će da te pregleda.
Hajde.
Da si samo zapela za ogradu sekundu duže.
To je kao da ti lopta ispadne na liniji od jedne jarde.
Skoro da je smešno kad razmisliš o tome.
Treba da vidiš svoj iznenađen izraz lica.
A Bobi? -Bobi? Drogirao sam ga, obukao,
pripremio da bude upucan,
stavljajući tačku na misteriju identiteta Džona Karvera.
Ali kad sam otvorio gepek, udario me je ključem za točkove. Srećom,
ti si me usmerila u pravom smeru... opet.
Iskorišćavaš me sve vreme?
Kad sam rekao da ne bih mogao ovo bez tvoje pomoći, stvarno sam mislio to.
Zašto? Zašto radiš ovo?
Nije Mič bio jedini koji je izgubio nekoga one noći.
Žena me je napustila, a Amanda me vratila u normalu. Voleo sam je.
Htela je da napusti Miča. Ali onda ste mi je ti i tvoji prijatelji uzeli.
Uzeli ste mi porodicu.
Umesto da provodim Dan zahvalnosti s Amandom,
ja sam zaglavio ovde u ovoj kancelariji. A sada, i ti si.
Voleo bih da nastavim da ćaskamo, ali moram da završim neka nezavršena posla.
Stani. Nisam stigla da ti kažem na čemu sam zahvalna.
Na čemu si zahvalna?
Mreži ovde.
DOKAZI BOBIJEV TELEFON
Ti treba da vidiš svoj iznenađen izraz lica. -Jebena kučko.
Džes -Bobi? -Hajde. Gubimo se odavde.
Hajde, hajde. -Čekaj.
Jebem ti.
Vidi. Kamionet tvog strica. -Džesika?! -Čučni dole.
Žao mi je, Džesika. Ove godine neće biti
ostataka!
Kad sam rekao tvojoj maćehi da bi bila odlična večera...
To nije bila laž.
Idi.
Ovuda. Hajde.
Bobi?!
Bobi!
Ne!
Bobi, vozi! -Hajde, hajde. To je zbog sajle.
Pokušavam da vozim. Ne pomera se.
Šerife, bili ste u pravu! Bez ostataka!
Džesika!
Dođi ovamo. Čuvaj se. Zvaću te iz škole.
Čuvaj se. -Da. Reci Rajanu da je i dalje kreten, čak iako nije ubica.
Džes.
Ćao. -Mislila sam da ste u bolnici. -Tehnički i dalje jesmo.
Videli smo prenos. -Detektive. Pretražili smo svaki pedalj onog mesta.
Sve je spaljeno. Nema ničeg drugog osim pepela.
Niko ne bi mogao da preživi onakvu eksploziju.
Dobro si?
Izvini.
Preveo: Bambula