KHUMBA
Traducerea și adaptarea FlorinA
Asta-i casa mea. Marele deșert, Karoo.
Nu, nu sunt eu ăsta. Eu nu m-am născut încă.
Vedeți ăla... de acolo?
E un gard. În mijlocul pustietății.
Nu-i ușor să supraviețuiești aici.
Trebuie să fii dur și flexibil.
Te adaptezi, sau mori.
De asta am făcut împrejmuirea asta.
Ne ține pe noi înăuntru și pe ei afară.
Ei, fiind oricine sănătos la cap.
E singurul ochi de apă pe-o distanță de mulți kilometri.
Și e numai al nostru.
Dap... zona zebrelor.
Până ce am apărut eu și am schimbat totul.
Am prins-o!
N-am prins-o.
Haide și acum ai ratat?
E rândul meu.
Frumos lucrat.
E timpul.
Se întâmplă!
Unde-i, Seko?
Vine, lovește.
Gool...
Să-mi pupi dungile!
Themba, ăsta, e un adevărat armăsar.
Fratele meu e un mare prost.
Știu...
În viitorul meu nu există armăsari.
Iată că vine, domnul alergător...
Chiar acum.
Nigel, cred că ești înfierbântat.
Ei bine... am alergat.
Se întâmplă!
Seko.
E vorba de Lungisa.
E gata să...
Seko, vino repede.
E timpul!
Puiul meu! E puiul meu!
E un puișor drăguț.
Nu-i în regulă.
- Ce? - N-are dungi?
N-are dungi? Cum e cu putință?
- E diferit. - Nu-mi place diferit.
Nu-i asculta.
Lungisa, ești bine?
Tată, ce se întâmplă?
E nostim.
Îmi place.
Cum se numește jumătate de zebră?
- Zeb. - Zeb?
Numele lui e Zeb? Serios?
Nu ești jumătate de zebră.
Numele tău... E, Khumba.
Fiul nostru... Khumba.
E drăguț.
- Nu are dungi. - Da, nu are.
- Ce ar putea să însemne? - E semn rău.
Nu are dungi... nu plouă.
Pari cam obosit.
Nici măcar n-am transpirat.
Tombi, am crezut că ești mai rapidă decât ceilalți băieți.
Nu, doar mai deșteptă.
Da, învins de o fată!
Bine... pauză de adăpat.
Încetează, Tombi.
Gata, ajunge.
Ce se întâmplă, asule, nu știi să pierzi?
- De ce-ți pasă ce cred ei? - Nu-mi pasă.
N-am să fiu niciodată prietenă cu ei.
- Nu? - Mai degrabă aș fi...
Acolo.
Haide, Khumba, mă lași să scap așa ușor?
Ți-am dat un avans.
E vina lui Khumba, sau nu...
Dacă nu plouă în curând... va trebui să plecăm.
Să ne încercăm șansele dincolo de gard.
Bine băieți... în formație.
Eu n-am s-o fac. Faceți-o voi mai departe.
Lucrurile sunt diferite acum.
Să verific. Da, da, nimeni n-are vergeturi.
Lucrurile sunt prea diferite.
Mkhulu, până vine ploaia...
Poate ar trebui să raționalizăm apa.
- Nostim. - Bună idee, Seko.
Dacă nu plouă, bem cu toții, o dată pe zi.
Bine, fetelor, gata? Themba, Themba!
Ești atât de fierbinte. Arată-ne ce ai.
Frumos jonglat cu nasul, campionule.
- Khumba? - Cine sunt eu, vedeți...
- De ce n-am dungi? - Are mușchi și n-are creier.
Nu pot să cred că suntem rude.
- Aștept să-mi crească. - Nostim, am s-o rețin pe asta.
Du-te și te spală. Bine?
- Trebuia să faci tu asta. - Nu te băga, surioară.
Mergi și fă-o pe-a majoreta ce celelalte fete.
Într-o zi, se va obișnui.
Vom fi mereu aici ca să-l protejăm.
Themba, Themba, ești atât de fierbinte. Sau nu.
Voi fi eu pe jumătate zebră, dar, nu sunt măgar.
Hei!
Dispari!
E un fel de hartă?
Ce-i aia?
Khumba?
Ești bine, Khumba?
Regret cele întâmplate.
Nu știu. Crezi că-mi va fi mai ușor?
- Am provocat secetă. - Asta-i o prostie!
Cum poate o zebră să facă să dispară toată apa?
- Jumătate de zebră. - Nu gândi așa.
Am crezut că nu ești ca ceilalți.
- Vrei să mă faci să mă simt mai bine? - Nu, Khumba! Încercam să...
N-o face. Lasă-mă în pace!
N-ai ceva mai bun de făcut?
Crezi că ești singurul căruia îi e greu să se adapteze?
Stai, nu ne vor lăsa niciodată să intrăm.
- Putem întreba. - Nu știu.
- Ne poți ajuta. - Nu-mi cereți să fac să plouă.
- Aouachila, are nevoie de apă. - Te rog.
E slăbită.
Nu știu dacă am voie să vorbesc cu străinii.
Străini?
Viețuiam pe lângă voi, zebrele.
Nu mai spune! Viețuiam împreună?
Aici.
Poate ai putea bea ceva din rația mea.
Când am spus " tu ", mă refeream doar la tine.
Bine... și tu și tu.
Ești foarte amabil.
Este... este...
O lume mare, dincolo de gardul ăsta.
Scuzați-mă.
Intruși... Intruși!
Unde-i, Mkhulu? Unde-i, Mkhulu?
Cum ați ajuns aici? E de necrezut!
Au nevoie de ajutor, m-am gândit că ar fi în regulă.
- Tu le-ai dat drumul, firește! - Tu să-ți disciplinezi propriul fiu, Thabo.
- De ce sunteți aici? - Are nevoie de apă.
- Apa asta-i a zebrelor. - Pământul, aparține tuturor.
Haideți. Sunt aici de atâta timp,
încât au uitat asta.
Nici măcar nu-mi amintesc asta.
E, Phango? E la gard.
- Phango e lângă gard. - Închideți gardul.
- Vrea să intre. - Ne trebuie mai multe ramuri.
Haideți, trebuie să acoperim golul.
Cred că-i aud respirația. Nu, e vorba de tine.
Nu-i poți ține ascunși veșnic de mine, Mkhulu.
Nu!
Vă miros frica,
aproape o savurez.
Ce a spus? Nu-l aud.
Dacă nu plouă curând, va trebui să-i lași să iasă.
Dacă nu cumva cineva îi va deschide până atunci.
- Suntem în siguranță aici. - Liniștiți-vă.
Suntem în siguranță? Spui asta? Suntem în siguranță.
Am vrut să mă asigur. Da, da!
Khumba, ne-ai expus turma la risc.
Săptămâna viitoare vei primi doar jumătate de rație.
Jumătate de rație, pentru jumătate de zebră.
Tată avea nevoie de ajutor, era bolnavă.
- Khumba! - Ca mama.
Destul.
Khumba!?
Pentru tine, mamă.
Tu ești în creștere.
Să-ți refaci puterile, e a ta.
Ești ca tatăl tău.
Nu sunt ca tata, nu sunt ca niciunul din voi.
Știi de ce ți-am dat numele, Khumba?
- Vezi tu, " Khumba " înseamnă piele. - Piele?
Se spune că primele zebre care au fost pe pământ,
toate aveau exact aceeași piele.
- Fără nicio dungă. - Fără dungi?
Într-o zi, o zebră tânără curajoasă, a călătorit prin marele deșert Karoo.
Adânc, în mijlocul unui munte imens, a găsit un ochi de apă.
Un ochi de apă magic.
A înotat în el și când a ieșit, pielea lui avea dungi.
Toate celelalte zebre, îi admirau pielea frumoasă
iar el era mândru că era așa de diferit.
Atunci, toată lumea a vrut să fie ca el.
Așa că, una câte una, au înotat în ochiul de apă magic
și când au ieșit, toate aveau dungi.
Așadar, pot să-mi capăt dungile? Și atunci va ploua.
Nu, Khumba.
- Unde-i acest ochi de apă? - Nu înțelegi?
- Cred că știu. - Toate arătau la fel...
Arătau la fel ca mine, într-un fel și...
Astea ar putea fi cele trei vârfuri care ar duce la ochiul de apă.
Este o hartă, către ochiul de apă magic.
Ce se întâmplă?
Mamă...
- Tată? - Lungisa...
Mamă, iartă-mă.
Apă!
Bună! Scuză-mă.
Cum te simți azi? Te simți diferit?
Curios? Nepoftit? Ai probleme de adaptare? Am dreptate?
De asta sunt aici, ca să te ajut.
- Numele meu e, Skalk. - Mulțumesc, oricum, Skalk.
Dar n-ai de unde ști...
Ai nevoie de dungi, dar, crezi că n-ai de unde să mai obții...
Dungi. Am dreptate? Am greșit? Firește că am dreptate.
Greșit.
Îmi voi căpăta dungile la ochiul de apă magic.
Ochiul de apă magic?
- Sigur, ochiul de apă magic. - Da.
- Trebuie să-mi dau seama încotro. - Oprește-te, oprește-te.
Am răspunsuri chiar aici, la toate problemele tale.
100% natural, miraculoasa rețetă a lui Skalk.
Garantat 100 %, că-ți apar dungi naturale.
- Serios? - Stai, știu la ce te gândești.
Cum e posibil? Dar îți spun că funcționează, chiar și pe pietre.
Aici e o mostră.
Dar dacă vrei să traversezi Karoo și să te întorci...
Din partea mea e în regulă.
- Poate-mi arăți cum funcționează. - Urmează-mă.
Khumba, îmi pare foarte rău pentru...
Khumba?
Așadar, pot avea puțin din chestia aia naturală a ta?
Sigur!
În mod normal, e foarte greu de găsit,
dar acum poate fi a ta la prețul promoțional de,
să spunem... puțină apă pentru mine și prietenii mei.
Dar, nu am apă.
Știu personal, că turma ta are suficientă apă să dea și la alții.
Am văzut cu ochii mei. Poți doar să ceri.
Crede-mă, nu pot.
Acum, eu sunt ultima zebră din lume pe care ar dori s-o vadă.
Skalk?
Pe aici.
Trebuie să-ți câștigi acele dungi.
Bună seara, doamnă.
Ce plăcere să dau peste o așa doamnă frumoasă,
într-o seară așa de frumoasă.
Cu un așa aspirator grozav.
Nu sunt o unealtă de curățenie, sunt un artist.
Nu-mi amintesc ultima dată când am văzut o zebră, dincoace de gard.
Ai auzit ce-a spus de penele mele? Doboară-l, Mama V.
Dar n-am făcut nimic rău.
Știe mama ta că ești singur aici?
Mama mea... a murit.
E un moment dificil.
I-am asigurat supravegherea unui adult.
Skalk mă va ajuta să-mi capăt dungile cu rețeta lui 100% naturală.
Știu la ce te gândești.
Ai nevoie de ajutor ca să închei afacerea, Skalk?
S-o facem în timp ce mâncam.
Nu-i hrană, valorează o grămadă de apă.
S-o mâncăm.
Haideți, băieți, e biletul nostru către apa zebrelor.
Treci în spatele meu și tu, puștiule. Se pare că avem o luptă cu câini.
Te vom mânca. Scuze puștiule, am făcut ce-am putut.
- Acoperiți-vă spatele. - E prea târziu pentru unii din noi.
Bradley!
Am să-mi capăt dungile.
- Trebuie să înot în lacul magic. - Magic?
Mi-e așa de sete încât sunt gata pentru orice lac, nu-i așa, Mama V?
- Unde-i ochiul ăsta de apă? - Unde a spus lăcusta, cred.
- Lăcusta, ți-a spus ea? - Mi-a desenat o hartă.
Am văzut o lăcustă, o dată.
Mi-a făcut un compliment referitor la penele mele.
Poate că nu o aceeași lăcustă, dar, o lăcustă.
Bine, o insectă dezgustătoare.
Ideea e, că i-au plăcut penele.
Atacați antilopa!
- Mușcați-o de călcâiul lui Ahile. - Are patru.
Destul.
Mama V, nu va tolera asta.
Treci înapoi acolo, Mama V și ai grijă.
Stai, știu la ce te gândești.
Am menționat ca rețeta mea magică, ajută și la...
Prodigios! Ești cea mai tare, Mama V.
Blestemații ăștia de câini sălbatici au dispărut.
Mulțumesc, dacă n-ai fi fost tu, acum eram mort.
Mama V, alege întotdeauna cauze pierdute,
cazuri fără speranță, ratați...
Struți...
Ei bine, Khumba, spuneai că poți să ne duci la un ochi de apă?
Da și mi-ar prinde bine ceva companie.
Ce-ar fi să ne spui unde este?
Deoarece, din câte știu eu, doi înseamnă companie, trei...
Sau mai degrabă...
Doi și jumătate, înseamnă aglomerație.
Bradley, încetează.
Crezi că e apă, acolo, în ochiul ăla de apă?
Cred că asta înseamnă.
Dacă există cu adevărat așa ceva. E un ochi de apă magic.
- Lăcusta, e o creatură antică. - Și?
- Ea știe secretele Karoo. - Și?
Și trebuie să-l fi ales pe micuțul ăsta, pentru un motiv.
Îmi imaginez că asta nu-i o îmbrățișare de despărțire.
Vrei să vii și tu, Bradley.
Unde te mergi tu, Mama V, merg și eu.
Grozav. Treci și ne curăță urmele.
Fă să pară că n-am fost niciodată aici.
Khumba!
Zuki, dă-te de pe mine.
Khumba!
Tombi?
A plecat.
Pe aici.
Mă duc să-l găsesc. Nu poate să fie departe, nu?
- Dacă o luăm pe urme... - Oprește-te.
Ne trebuie zebre curajoase ca tine, Tombi. De asta trebuie să rămâi aici.
Bine?
- De acord? - De acord.
Știți băieți,
uneori cred că nu vedeți tabloul complet.
Do it yourself.
Ai fost în tufiș în ultima vreme?
Foarte amuzant. Pot avea puțină liniște, vă rog?
Când te-ai decis mai precis, să ne ajuți cu zebra?
A fost brusc, puțin din asta, noi mulți, muncă în echipă.
Da, noi suntem echipa, tu faci treaba.
Ce s-a întâmplat cu mentalitatea de grup?
- Băieți? - Ce se întâmplă, Skalk?
- Abandonat de ai tăi? - Am venit să beau niște apă.
Nu e chiar apă, e noroi. Și e al tău tot.
Nu-mi face rău, te rog.
Dă-mi un motiv bun. Haide, arată-mi de ce ești în stare.
Ești genul Gourmet, foarte sofisticat.
Ce spui de niște carne proaspătă bio, crescută în aer liber?
Când spui proaspăt, te referi la faptul că încă trăiește?
Mă refer la o zebră tânără proaspătă. Chiar dacă nu prea arată a zebră.
Are dungi doar pe jumătate. Dar miroase a zebră.
Dungi pe jumătate, în sfârșit. Așa cum a fost prevestit.
Știam că era ceva diferit la el.
Pe de altă parte, jumătate de zebră, e mai bine decât deloc, nu?
Mai bine decât deloc? Ești așa de jos în lanțul trofic,
încât nu poți să-i vezi puterile.
Am fost mereu indecis. Pedepsește-mă.
Unde este?
În drum spre munte, l-am auzit pe vulturul uriaș.
Arată-mi.
E lucru greu să traversezi Karoo.
Ai observat.
Și nu te ajută să găsești o picătură de apă să bei.
Fără Phango... care nu știi de unde poate să apară.
N-ar trebui să-l sperii așa, Bradley.
- Sunt bine. - Știai că-și mănâncă victimele,
în timp ce sunt încă în viață?
Se hrănește cu frica lor. De acolo își ia puterile.
- Are puteri supranaturale. - Destul, Bradley.
A fost o zi lungă. Să ne oprim aici.
Viață de artist rătăcitor.
- Nu ai o casă? - Acum ai zis-o.
Ferma era casa mea, dar viața poate fi așa crudă.
Când ești singur, nimeni nu-ți înțelege,
fabuloasele opere de artă.
Am fost persecutat, înfierat, demoralizat.
Dar voi supraviețui căci toată viața am fost... expulzat.
Sărmanul Bradley.
Ocrotit!
N-am crezut că există așa ceva.
În câteva ocazii, am fost spitalizat.
Cred că am înțeles.
A șaptea oară, am fost expulzat.
Serios, Bradley?
Da!
Doar a șaptea oară, am fost expulzat...
Unele păsări nu sunt menite să fie închise.
Poate că unele păsări nu sunt menite să fie libere.
Și tu, Mama V? De unde ai fugit?
Nu-i așa de important de unde e Mama V.
Mama V, nu privi înapoi. Ochii noștri să vadă doar
unde vrem să mergem. Nu-i așa, Mama V?
Uneori trecutul e mai bine să rămână îngropat.
Cred că e vremea de culcare. Noapte bună, Bradley.
Noapte bună, Mama V.
Noapte bună, Khumba.
Noapte bună.
Poate că mâine vom găsi o sursă de apă.
Una sigură.
Câine, câine. Miroase numai a...
- Câine... - Pot rezolva asta.
Am un amestec de ierburi și flori cu un miros frumos.
Înlătură mirosurile de mortăciuni, merge la câini, pisici, câini...
- La câini... morți? - Am încercat să evit asta.
Karoo, poate e plin de câini...
Dar asta nu înseamnă că va trebui să mănânc unul.
Arșița asta e ucigătoare.
Khumba!
Mie-mi pare Karoo, peste tot la fel.
- N-am mai trecut pe lângă tufa asta? - Asta era pe hartă, nu?
- Da, sigur suntem pe drumul cel bun. - Ar fi bine să fii sigur.
Pentru că mi s-au pleoștit penele de atâta căldură.
- Gata cu joaca, Mama. - Așadar, nu vrei din astea?
Sunt încă umflat de la micul dejun.
Lui Tombi i-ar fi plăcut aici.
- Bună. - Bradley, n-aș face asta...
Ți-am spus.
Acele trei vârfuri, cu siguranță erau pe hartă. Haide, Bradley.
Am văzut-o undeva aici. Cu trei vârfuri.
- Despre ce-i vorba? - Nu ne mai irosi timpul, Tombi.
- Acolo. - Unde, acolo?
Nigel!
Sunt confuz.
- Ai găsit harta. - Îmi pare rău.
- Ești sigură că era o hartă, Tombi? - Da și acolo trebuie să fi mers, Khumba.
Pare ceva. Phango? Iar e lângă gard.
E, Seko. Repede!
A mers dincolo de gard? Ce credea?
Am mers pe urmele lui Khumba, până în albia râului secat.
Doar urmele lui Phango, mai erau acolo.
- N-a mai rămas nimic din el? - După Phango, nu mai rămâne nimic.
- Așadar, Khumba a murit. - Poate e încă în viață
și urmează... harta?
Tot ce putem spera, e că că prietenul tău,
fiul tău, n-a murit în zadar.
Dar, Mkhulu...
Seko, așteaptă. Renunți?
Azi e o zi tristă. Foarte tristă.
Dar, Mkhulu, are dreptate, acum va ploua.
Tată, cum poți spune asta?
Toată lume o gândește, eu doar am spus-o.
- Așa e? - Așa e, tată.
Fugiți!
- Trebuie să trecem printre. - Și penele mele?
Fă-o, Bradley!
- Feriți-vă! - De ce ne-am oprit?
- Ce se întâmplă? - O zebră.
Nu-mi place când ne oprim.
Ce-i graba asta, fraților? E sezonul migrației?
Asta-i imigrație.
Ce-a spus Koos, doamnă, înseamnă că plecăm.
- Am crezut că el e, Koos. - Nu, frate, el e, Koos.
- Nu sunt, Koos, sunt Frikkie. - Eu sunt, Koos.
Iar eu sunt blocat.
Ne puteți ajuta să trecem gardul?
Avem de ridicat mai mult de o tonă, căpitane.
- Nu mă pot mișca! - Împinge, Bradley.
Putem s-o facem într-un singur fel.
- Prieteni, grămadă. - Ce se întâmplă, jucăm rugby?
- Și tu. - Eu?
Du-te în spatele lui... Frikkie.
- Eu nu sunt, Frikkie. - Eu sunt, Frikkie.
- Termină cu imigrația. - Am crezut că plecăm.
S-o facem.
- De ce plecați? - Nu avem apă.
Căutăm câmpii verzi.
- Frikkie! - Eu sunt, Frikkie!
Tu! Treci în stânga!
Sărmanul, Sakkie.
Phango i-a ucis fratele, ieri.
- Nu pe mine. Pe Percy. - Eu sunt, Percy, sunt gata!
- Ăla e Percy. - Percy a murit.
Alo!
- Sunt în viață! - În grămadă!
Împingeți!
Simțiți puterea?
Percy, ești în viață!
- Da, sunt. - Îmi plac grămezile bune.
- Hei, Frikkie. - Eu sunt Fr... Frikkie.
- Eu sunt... Frikkie. - La revedere.
La revedere! Aveți grijă de voi!
- Percy, mă bucur că ești în viață. - Da, și eu.
Lasă un pic de apă și pentru ceilalți.
- Mi-ai murdărit coama. - I-ai murdărit coama prietenei mele?
Vrei și tu puțin? Pot rezolva asta.
Bătaie!
- Ai grijă, e observator! - Încetează!
Unde-i, Mkhulu?
- Ce se întâmplă? - Nu-i apă de ajuns pentru toți.
Cine a murdărit apa?
Mă ocup eu de asta, Mkhulu. Eu sunt șeful acum.
- Cineva trebuie să fie la butoane. - Ce se întâmplă?
- Nu mai ești așa tare, nu, amice? - Zuki l-a aruncat pe Nigel.
Tată, ochiul de apă e gol.
Dungile lui Khumba, n-aveau nimic de-a face cu ploaia.
- Trebuie să plecăm. - Plecăm, serios?
Ca să murim cu toții? La Phango, le plac zebrele.
- Credeți că puteți opri măcar unul? - Rămânem.
Rămânem.
Nu, nu, fără mușcături. Doar zvârlituri.
Văd ochiul de apă magic. Aleluia!
Trebuie să admit, Khumba. Ești special.
Ăsta e, Khumba. Simt magia.
Ce mai aștepți?
- Minunat. Gata cu pribegia. - La ce se holbează toată lumea?
Cine sunt ei?
Bine ați venit la Ying, sanctuarul animalelor.
Suntem cele mai diverse specii din Africa de Sud.
Veți găsi refugiu în aceste construite... surse naturale de apă,
unde nici nu vă doare capul de Phango.
Să scăpați de experiența sublimă autentic africană.
Veniți să celebrați miracolul care sunteți voi înșiși.
- Nu mă deranjează s-o fac. - Știți că asta-i apa noastră de băut.
- Să trecem la subiect. - Ce este, tată?
- Eu, niciodată... - Zebră africană!
Și-a spălat dungile.
Fascinant! O modificare naturală.
E vreo problemă că e diferit?
Nicio problemă, domnișoară. Eu sunt o specie pe cale de dispariție.
Nu pot fi multe ca tine pe aici, nu?
- Îmi place. - Destul acum.
Să fii unic, are un preț. Toată lumea vrea o bucată din tine.
Spectacolul e fix la ora cinci. Așa că, dacă vreți mâncare,
zâmbiți în fața camerelor și să fiți la timp.
Mulțumesc, dar...
Trebuie să mergem mai departe. Eram în trecere.
Chiar?
Da, chiar acolo.
Da!
De-ar putea acum, să mă vadă păsările de fermă...
Am lăsat în urmă ferma de struți,
an de an,
în timp ce ei, mergeau la abattoir.
Bradley... abattoir e abator.
Sună franțuzesc. Trebuie să fie extravagant.
Haide, Bradley, trebuie să mergem mai departe.
- Aici sunt îngrijit pentru glorie. - Mama V...
Ochiul ăsta de apă e ferit de Phango, mititelule.
Dar nu-i ochiul de apă magic.
De câtă magie are nevoie o zebră?
Trebuie să ne îndreptăm către cele trei vârfuri.
Acolo. Sau acolo. Sau acolo.
Acolo, acolo, acolo...
Uită-te. Și acolo.
- Nu voi renunța. - Știam că ești un supraviețuitor.
Știu că e acolo pe undeva.
Ăsta-i...
- Stai! - Toată lumea deșteptarea!
- Vino aici, fiule. - Mă doare gâtul.
- Trebuie să fac pipi. - Trebuie să pleci?
Nu! Nu mai trebuie.
- Oprește-te! - Ce voiai să-mi spui?
Ai recunoscut harta! Spune-mi unde să mă duc.
Bună! Aici!
- Alege-mă pe mine! - Bradley!
Bradley, ești bine?
Mai frumos ca un păun.
- Plecați cât mai puteți! - Fugiți!
- Mama V! - Fugi! Vin după tine!
Te-a prins, Mama.
Haide, Khumba!
Haide, Khumba...
Mama!
Toate merg la abattoir.
- Mama V! - Khumba!
Khumba!
Vă rog, nu-l luați. Nu mai am pe nimeni altcineva.
Acum depășește-ți limitele.
Voi dansa în tigaie!
Voi mânca plăcintă de morcovi!
Doar unul singur știe drumul.
Piscul. Caută vulturul negru.
Dacă îndrăznești.
- De obicei, nu-i așa rău aici. - Mai rămâi?
- Da, rămâneți. - Nicio secundă în plus.
- Hai să plecăm de aici. - Vom institui o regulă.
Faceți fotografii! Nu sunt zebre.
Nu înțeleg tată.
Chiar și cu Phango, avem mai multe șanse afară.
Nici eu nu știu de ce stau.
N-a mai rămas nimic pentru mine aici.
Și mi-e îmi lipsește.
Dacă eram pe jumătate curajoasă cum era Khumba, aș pleca.
Ai dreptate, Tombi. M-am ascuns prea mult în spatele acestui gard.
Cu toți am făcut-o.
Da.
Aseară am avut un vis incredibil.
Camere peste tot, iar noi eram stelele spectacolului.
Câtă glorie!
Apoi, voi doi m-ați înșfăcat...
Și m-ați târât până aici.
Mama V, am plecat de la petrecere în căutarea... să văd...
- Veșniciei? - Inconștient erai mai haios.
Am auzit asta. A fost un vis?
Ce e un vis? Ce e realitatea?
- E viața, doar o scenă imensă? - Bradley, încetează!
Băieți, suficient. Nu priviți înapoi.
- Numai înainte, bine? - Nici măcar nu știm unde-i înainte.
Ce este, înainte?
- Cine știe unde mergem, eu nu știu. - Vulturul negru știe.
- Și știm asta, pentru că... - Pentru că, are ochi de vultur.
Nu râde de mine că nu pot zbura. Eu zic să supunem la vot.
Cine vrea să abandoneze această vânătoare zadarnică.
Bradley, ai grijă unde calci!
Voi rămâneți aici. Eu merg mai departe.
Grozav, e o priveliște minunată să mori aici.
Totul trebuie să fie atât de dramatic pentru tine?
De ce nu? Am așteptat asta toată viața.
- Bradley, fii atent. - Nu-ți face griji, ne vom întâlni aici.
Jur, dacă vă ucideți între voi, vă ucid pe amândoi.
Ai grijă, Khumba. Și tu, Bradley.
Tu să încerci să-ți ții gura.
Îmi pare rău, Mama V, nu te auzim.
Cine îndrăznește să treacă prin Crăpăturile Morții?
Crăpăturile Morții. Crăpăturile Morții.
Dumnezeule... aveți grijă, râsul vostru îl deranjează pe Aripi de Moarte.
Aripi de Moarte. Aripi de Moarte.
Am venit să-l vedem pe vulturul negru.
Aripi de Moarte. Aripi de Moarte.
Nicio creatură nu poate ajunge la Aripi de Moarte.
Aripi de Moarte. Aripi de Moarte.
Chiar nu-l poate vedea nimeni pe vulturul negru?
Nu-i rosti numele.
Aripi de Moarte. Aripi de Moarte.
Bine, iepurele n-a spus nimic de treaba asta.
Bine, am înțeles, nu-i vom mai rosti numele.
Vino, Khumba. Ritmul e în regulă.
A început ceremonia. A lovit gongul secret.
- Ce faci? - Nu faceți nimic pripit.
Vin, Bradley!
Sunt struț, nu pot fi întins ca un vultur.
Mereu spun, întins ca un vultur, nu...
Vultur negru!
Bradley!
Cum a fost zborul?
- Nu. - Aripi de Moarte. Aripi de Moarte.
Cine îndrăznește să-l deranjeze pe marele Vultur negru?
Am întrebat!
Thabo, e timpul să lăsăm deoparte neînțelegerile dintre noi.
Te rog, tată.
- Cu toții avem nevoie de asta. - Plecăm.
Și sper să vii și tu.
Turma are nevoie de amândoi.
Nimeni n-a supraviețuit după ce l-a văzut pe Vulturul negru.
- Dar, tu nu ești... - De ce ai venit aici?
Să vezi ciudățenia naturii cu ochii tăi?
Singurul vultur alb-negru?
- Ei bine? - M-am pierdut, am nevoie de ajutorul tău.
De ce ar trebui să te ajut?
Răspunde-mi!
Pentru că numai așa voi găsi lacul magic, îmi voi recăpăta dungile
și va ploua.
Asta-i ceea ce crezi?
Pleacă.
Uite, am venit aici pentru că...
Nu mai vreau să fiu altfel.
Și cred că tu știi cum este.
Locul pe care-l cauți, e în interiorul muntelui.
Nu... prea am mulți vizitatori.
Pentru a ajunge acolo, trebuie să treci prin Valea Disperării.
Apoi prin ferma abandonată.
Ocolește salina și vei găsi...
Ochiul de apă magic!
- Grota lui Phango. - Phango?
A fost o vreme când era paria leoparzilor.
Născut orb de-un ochi.
Abandonat de semenii lui.
Dar orbirea asta i-a dezvoltat un simț al mirosului,
pe care nu l-a avut niciun leopard înaintea lui.
Până când a crescut și a devenit un mare vânător.
Și s-a răzbunat.
Dar se pare că asta nu i-a fost de ajuns.
- Așadar, continuă să ucidă. - Pe toți cei care se tem de el.
Nu contează cine ești.
Acum, lasă-mă în pace.
Ei bine, se pare că cina va fi mai târziu.
De ce a trebuit să plece Khumba?
Vreți să știți adevăratul motiv de ce a plecat Khumba?
Pentru că e deosebit.
La fel și eu!
N-am nevoie de asta ca s-o dovedesc.
Locul nostru e acolo, cu Khumba!
Cine e cu mine? Libertate!
Asta, a fost sălbatic!
Despre asta vorbeam!
- Haideți, băieți. - Asta nu face parte din spectacol.
Plecăm, băieți.
Dacă-l urmăm pe Khumba, poate-i găsim pe el și lacul.
- Bine, haideți, țineți aproape. - Plecăm?
- Haideți. - Acum pe bune?
- Plecăm! - Haideți, băieți, păstrați cadența.
- Bine. - Plecăm!
Să mergem!
Tacă-ți gura și mergi, Nigel.
Trebuia să fi plecat de mult timp. Am fost atât de prost.
Nu există niciun prostuț, ca prostuțul meu.
Haideți, mai repede.
Să mergem la vârfuri.
Știi, e bine că Tombie, nu se ia după mine.
Bunica mea, merge mai repede ca tine.
- Să mergem, haideți! - Asta-i fata mea.
Așadar, spui că vulturul negru e de fapt alb?
Și credeai că tu ai probleme.
Trebuie să vă spun ceva la amândoi.
Pare periculos. Să continuăm.
Sigur vulturul a spus să mergem pe aici?
A spus să traversăm, Valea Disperării.
- Valea cui? - Disperării.
Da, e frumos. Da, da, e minunat.
Pentru că, după ce-am traversat Karoo,
am renunțat la cel mai grozav ochi de apă din lume,
de-abia am scăpat de execuția hidrelor de piatră din Crăpăturile Morții
în căutarea așa-zisului ochi de apă magic,
nimic nu e mai potrivit, decât, Valea Disperării!
- Mai vrei să ne spui ceva? - Ei bine, eu...
- Pot să spun și eu ceva? - Sigur.
Uitați-vă, o fermă.
Dacă asta e o fermă, băieți...
Ăla trebuie să fie muntele nostru.
Să ne odihnim la fermă, vorbim acolo.
Crezi că mai există struți acolo?
Are nevoie de ceva reparații, nu?
Alo!
E cineva acasă?
Înfiorător.
Asta nu ajută.
Vreo solicitare?
Bea, Mama V, trebuie să bei.
Intruși!
Plecați de la ferma mea! Fugiți!
- Avem nevoie de apă, doamnă. - Toată apa-i a mea!
- Mergi după ei! - Vorbește în numele tău.
Teritoriul ăsta, doamnă, este abandonat.
E mai rotundă decât un miel, Bradley.
Khumba, mititelule...
Plecați! Mergeți pe munte!
Ce creatura rațională ar merge acolo?
Mama V, Bradley, închideți poarta în urma mea.
Are să te prindă. Te va prinde.
- Cine, Khumba? - Am vrut să vă spun.
Îi place să-și înfigă dinții într-o zebră tânără.
- Da, îi va plăcea cu siguranță. - Cui, Khumba?
Cine?
Mi-au sărit coarnele.
Despre ce vorbea?
- Phango. - Phango?
Ochiul de apă e în peștera lui.
Ce-am avut în cap?
Urmându-te către ochiul de apă magic, ca tu să-ți recapeți dungile.
Și mă fac pe mine nebună.
Am lăsat să te ia. Micuța mea, copilul meu.
- Nu a fost vina ta. - N-am putut-o proteja.
Îmi pare rău, n-ar fi trebuit să vă bag în asta.
Dacă nu eram eu, ar fi fost încă în viață.
N-ai fi putut să-l oprești pe Phango, nimeni nu poate.
Nimeni nu-i mai de temut ca el, nu-i așa, Nora?
Ce este de fapt?
Nu cred că știe ce este. Știi? Nu?
Ce ești tu?
N-are dungi.
Când îți vor crește dungi? Nici vorbă, nu are cum.
De ce ai venit aici?
Nimeni nu-i mai de temut ca el, nu-i așa, Nora?
Am crezut că nu ești ca ceilalți.
Sper că-i bine, Khumba.
E o nebunie să-l înfrunți singur pe Phango.
- Înțelegi? - Poate ar trebui să ne întoarcem.
Sunt sigur că din clipă în clipă, Khumba va apărea de nicăieri...
Și ne va surprinde.
- Mama V! - Unde este?
Mama V! Să mergem!
- Haide, Mama V! - Nu are rost să fugiți.
Nu se întâmplă asta!
Spuneți-mi unde este.
Nu, nu se întâmplă.
- De ce n-o luați la dreapta? - Pe aici.
Nu, cealaltă dreapta.
Haide, Mama V!
Proastă alegere.
Unde este? Era cu voi.
Te referi la Khumba? Se îndrepta spre tine.
Adică... era în tine.
S-a prăpădit demult.
Firește...
Unde a început totul.
Trebuie să-l avertizăm pe Khumba.
Chiar dacă asta înseamnă, să-l înfruntăm pe Phango?
Poate întorcându-ne, e unicul mod să mergem mai departe.
Mergem înainte sau înapoi, acum? Sunt confuz.
Nu contează. De aici înainte, vom rămâne împreună.
Mama?
Multe suflete pierdute bântuie aceste saline.
Vino, copile.
Ăsta nu-i un loc pentru zebre.
Zebre? Nu văd nicio zebră.
Câte dungi în plus, te vor face o zebră?
Să spunem minim cinci.
Khumba!
Îmi place aici. Pot respira.
N-am alergie. Complet fără muci.
Nasul meu e curat.
E 90 % curat.
- Tată. - N-am nasul înfundat.
Ăia sunt nori de ploaie?
Ia te uită!
Bine, bine, țineți aproape, băieți.
- Migrație? - Nu știu ce-i asta...
Dar noi îl urmăm pe Khumba.
Fiul meu! L-ai văzut?
- E în viață. - De ce crezi că mergem la munte?
Nu, Phango.
Mă duc înainte. Ceilalți, urmați-l pe iepuraș.
Iepuraș?
Dacă tu crezi că sunt un iepuraș, care sare și aleargă...
Asta e. Îmi voi căpăta dungile.
Sper să fie mai mult de cinci.
Poate că e cu totul altceva...
Ce te așteaptă acolo.
Nora, ar trebui să fii internată în spital.
Intruși! Plecați de la ferma mea!
Plecați de la ferma mea!
Frikkie, cum crezi că se deosebesc una de cealaltă?
Nu știu, căpitane.
Dar dacă se îndreaptă spre zone verzi, să mergem!
Te simți singură, fără o turmă căreia să-i aparții?
- Ciudatule! - Stai, acum.
Știu la ce te gândești.
Dar eu nu sunt un lup în piele de oaie.
Tu și cu mine, putem face un parteneriat grozav.
- Glumă cu oi. - Unde-s ceilalți ai tăi?
Ei bine... creștem izolați.
Nu suntem toți la fel.
Nici eu n-am avut mentalitate de oaie.
El cine-i?
Exact cum a spus.
Khumba!
La o parte! Mama V, face curățenie!
Ce-i?
Ei bine... unde e problema?
- Aici... - Am ajuns la timp.
Aveți nevoie de ajutor, doamnă?
Suntem o turmă care merge undeva.
Ca o mare familie.
Dar nu-i cunosc pe tipii ăștia.
- Mă amețește. - Țineți aproape, băieți.
Tot felul de specii, veniți.
Tombie!
- Nici urmă de Khumba? - E acolo.
Trebuie să găsesc o modalitate să trec.
Sunt doar câteva flăcări. Doar n-o să ne oprească.
- Asta e... - Bine, țineți aproape, copii.
- Percy, miroși? - Miroase a...
Cotlet la grătar?
Va fi bine, Tombie.
Da, e mai rezistent decât pare.
Chiar e acolo?
Haide, Khumba. Știu c-o poți face.
Iată-te!
În sfârșit, în carne și oase.
Când voi ieși, voi avea toate dungile.
Dar, apoi... toate vom fi la fel.
Tu nu ești la fel.
Nu?
Ele, de-abia mi-au ridicat pulsul.
Tu...
Ești cea pe care am așteptat-o.
S-a profețit că se va naște o zebră cu jumătate de dungi
și-l va face pe unul din noi, cel mai puternic leopard care a existat.
Dar mi-am ucis tot tribul...
Așa că eu... te-aș putea avea.
Am să te mănânc încet.
Pe rând, câte o dungă.
Ești pe jumătate...
Jumătatea care mă va împlini.
Nu poți schimba ceea ce ești, Phango.
Există o singură cale ca să aflăm.
Tată, uite. Ce se întâmplă?
Cred că mă las păgubaș.
- Nu, Khumba! - E prea târziu. Fugi!
Uitați-vă!
- Uitați-vă. - Cine este?
Priviți ce de-a apă!
De unde vine?
Uitați, e Phango.
Khumba!
Uitați-vă, e Khumba!
Cred că mă enervezi, Khumba.
- Nu, Khumba! - Nu.
Nu, Khumba!
Ai grijă, amice!
Capitulat propriului destin.
Omorându-mă, nu faci nicio diferență, Phango.
Dar mâncându-te, voi face.
Ai grijă!
Khumba!
Nu vă uitați, copii.
Îmi pare bine de cunoștință.
A murit?
Poate că a supraviețuit.
Nu...
A murit.
Khumba, nu!
Khumba.
- Este... - Probabil.
Khumba!
Este în viață!
Fiul meu!
M-ai speriat de...
E în viață. Khumba este în viață!
- E în regulă. - E prietenul meu supraviețuitor!
Bravo, amice.
Și eu am crezut că te-am pierdut.
M-am scuipat singur. E umezeală. Plouă!
- A reușit! - Sigur că da, fata mea!
- Cu siguranță e aglomerat. - Înseamnă că suntem iar prieteni?
Credeai că scapi atât de ușor?
Ești bine?
Mai mult decât bine.
Nu aș schimba nimic.
- Plouă! - Ca pe vremuri.
- Atenție, Toby! - A început jocul!
Te-am prins.
- Bine deposedat. - Nu-i rău pentru o fată, nu-i așa?
Trebuie să stai cu ochii pe minge.
Grijă la coarne.
Pasează. Bine.
- Vine Nora! - Ai grijă, Nora.
Ai să te rănești.
Haideți, mititeilor.
Vreți să vedeți noii prieteni?
Haideți, băieți!
Prinde, Nigel.
Vine. Vine la mine.
- Am prins-o! - Haide, prietene.
Haide, Nigel.
- Grozav! - Bună lovitură, Nigel.
- N-a fost gol. - Glumești, a fost gol.
În poartă sau nu... Nu știu.
Știi, unele lucruri se schimbă.
Dar, nu așa cum te aștepți.
Și-ți dă un impuls în direcția corectă.
Traducerea și adaptarea FlorinA